Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4691/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000140 від 11 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль Hyundai Santa Fe, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Зобов`язати слідчого СВ ГУНП в Житомирській області внести відомості до реєстру про зняття арешту. Вважає, ухвалу слідчого судді незаконною, постановленою без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що вимоги клопотання слідчого про арешт майна неспіврозмірні з ризиками чи загрозами, які можуть бути завдані. Вказує, що слідчий суддя не мав будь-яких підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_8 , оскільки останній є законним володільцем транспортного засобу, не збирався вживати дій для його приховування та не має жодного відношення до вказаного кримінального правопорушення. Стверджує, що в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді не вказано законних підстав для накладення арешту на його автомобіль. Крім того, зазначає, що слідчий суддя не звернув увагу на той факт, що дані про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР ще 11 серпня 2017 року, проте на даний час жодній особі про підозру не повідомлено. Посилається на те, що розгляд справи було проведено без повідомлення власника майна, копію оскаржуваної ухвали від 20 квітня 2018 року він не отримував, а про її існування дізнався лише 02 травня 2019 року від працівників Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві, якими було вилучено його автомобіль, тому вважає строк на її оскарження пропущеним з поважних причин.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, а саме: автомобіль Hyundai Santa Fe, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова номер кузову НОМЕР_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказав, що в провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000140 від 11.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 02.03.2017 року ОСОБА_10 , будучи введеним в оману ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про настання вигідних для себе наслідків передання прав на зазначений транспортний засіб, перебуваючи в м. Бердичеві Житомирської області, у присутності приватного нотаріуса ОСОБА_13 , видав на ім`я ОСОБА_12 довіреність серії НВО№929693, якою уповноважив останню експлуатувати, користуватися, а також розпоряджатися від імені довірителя (подарувати, обміняти, здати в оренду), зняти та поставити на облік належним довірителю на праві власності автомобілем Hyundai Santa Fe, р.н. НОМЕР_2 . У подальшому повіреною ОСОБА_12 вчинено дії щодо зняття з обліку транспортного засобу Hyundai Santa Fe, р.н. НОМЕР_2 , та реалізацію останнього ОСОБА_8 , чим спричинено ОСОБА_10 майнової шкоди у значному розмірі.

Перевіривши матеріали клопотання, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

З урахуванням думки сторін, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки розгляд клопотання слідчого було проведено без повідомлення власника майна, копію оскаржуваної ухвали він не отримував, а про її існування дізнався лише 02 травня 2019 року від працівників Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві, якими було вилучено даний автомобіль.

Заслухавши доповідача, пояснення представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , в підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000140 від 11.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України (а.п. 2).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Колегія суддів вважає, що з огляду на наведене, слідчим суддею вірно встановлено, що даний автомобіль є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Доводи апелянта про те, що власник зазначеного транспортного засобу не є підозрюваним чи обвинуваченим по даному кримінальному провадженню, а тому на вказане майно не може бути накладений арешт, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ч.3 ст.170 КПК України не забороняє суду накладати арешт на майно осіб, що не є підозрюваними, обвинуваченими.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводом апелянта про те, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано найбільш обтяжливий спосіб арешту майна шляхом заборони розпорядження та відчуження.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається з матеріалів клопотання, воно не містить в собі посилання на незаконне придбання автомобіля Hyundai Santa Fe, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , ОСОБА_8 .

Також, в матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання вказаного автомобіля речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що в даному кримінальному провадженні відсутня потреба в проведенні експертиз вказаного транспортного засобу. Крім того, на час звернення з даним клопотанням автомобіля не було в наявності, тому не було можливості визнати його речовим доказом, але він має ознаки речового доказу, передбачені ст.98 КПК України. Потерпілий ОСОБА_10 на даний час звернувся до суду з позовом про визнання недійсними угод, на підставі яких транспортний засіб було відчужено.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , та прокурор дійшли згоди про те, що при зазначених обставинах можливо накласти арешт майна без позбавлення права користування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_8 використовує даний транспортний засіб для допомоги в пересуванні до місць лікування свого батька інваліда 3-ої групи і заборона користування транспортним засобом суттєво позначиться на можливості останнього піклуватися про своїх батьків.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за можливе застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна лише із забороною відчуження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна це тимчасовий захід, а тому власник майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту в разі непроведення слідчих дій з транспортним засобом протягом тривалого часу.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині заборони розпоряджатися та використовувати даний автомобіль, з постановленням нової ухвали, якою слід накласти арешт на транспортний засіб лише шляхом заборони його відчуження.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , накладено арешт на автомобіль Hyundai Santa Fe, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузову НОМЕР_1 шляхом заборони розпоряджатися та використовувати даний автомобіль скасувати в частині заборони розпоряджатися та використовувати даний автомобіль.

Постановити нову ухвалу в цій частині, якою клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на автомобіль Hyundai Santa Fe, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузову НОМЕР_1 (зберігається Дарницьке Управління поліції ГУНП в м.Києві).

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: