КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000591 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 травня 2019 року, яким

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець АДРЕСА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 березня 2019 року за ч. 2 ст. 289 до 5 років позбавлення, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання за:
- ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даними злочинами, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 березня 2019 року за ч. 2 ст. 289 КК України, остаточно призначено покарання ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування із встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду ОСОБА_6 у нез`ясований час та при нез`ясованих обставинах придбав, тобто вчинив дії, пов`язані з набуттям вибухового пристрою - гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі 130-74Т з вкрученим у її корпус запалом з маркуванням НОМЕР_1 .
В подальшому, ОСОБА_6 , не маючи передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 за № 2471-ХХ11 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 за №576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за №622, тримаючи при собі вибуховий пристрій - гранату РГД-5 з маркуванням на корпусі 130-74Т з вкрученим у її корпус запалом з маркуванням 143-73 УЗРГМ, незаконно переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав до 05.02.2019 року.
5 лютого 2019 року о 15.50 у під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції під час обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 виявлено та вилучено вибуховий пристрій - гранату РГД-5маркуванням на корпусі 130-74Т з вкрученим у її корпус запалом з маркуванням 143-73 УЗРГМ, яку останній незаконно зберігав при собі у поліетиленовому пакеті чорного кольору, який тримав у правій руці.
Відповідно до висновку експерта № 14-54 від 29 березня 2019 року - надані на дослідження предмети є промислово виготовленим корпусом наступальної ручної осколкової гранати РГД-5 та промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, які при поєднанні в єдину конструкцію будуть представляти собою споряджену наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів, придатні до здійснення вибуху.
Окрім цього, ОСОБА_6 в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області (більш точного місця не встановлено), у невстановлений час знайшов, тим самим придбав для власного вживання без мети збуту кристалоподібну речовину білого кольору, загорнуту у 14 (чотирнадцяти) згортках фольги, які знаходились в середині трьох пластикових контейнерів жовтого кольору, усвідомлюючи при цьому, що придбане ним являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, та утримуючи при собі приніс до місця свого проживання - у квартиру АДРЕСА_3 , де незаконно, для власного вживання без мети збуту зберігав до 05.02.2019 року.
5 лютого 2019 року о 15.50 у під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції під час обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 виявлено та вилучено кристалоподібну речовину білого кольору, загорнуту у 14 (чотирнадцяти) згортках фольги, які знаходились в середині трьох пластикових контейнерів жовтого кольору.
Згідно висновку експерта № 11-2/938 від 20 лютого 2019 року надані на дослідження порошкоподібні речовини бежевого кольору містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін загальною масою 0,842 г.
Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропних речовин, обіг яких обмежено» в Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, зі змінами, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора Київської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань гіробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також обов`язок, передбачений п. 4 ч. З ст. 76 КК України - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 березня 2019 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, виконувати самостійно.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Київської області посилається на те, що ОСОБА_6 раніше засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 березня 2019 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.
Заступник прокурора зазначає, до постановления вказаного вироку від 1 березня 2019 року, ОСОБА_6 вчинив інші кримінальні правопорушення, за вчинення якого суд вироком від 2 травня 2019 призначив йому покарання за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 призначено у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, із зобов`язанням періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також обов`язок, передбачений п. 4 ч. З ст. 76 КК України - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Разом з тим, апелянт вказує, що зазначене покарання суперечить вищевказаним нормам, адже за таких обставин місцевий суд повинен був призначити ОСОБА_6 покарання таким чином, щоб кожен з вироків, а саме вироки Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 березня 2019 року та від 2 травня 2019 року виконувалися самостійно, проте цього не зробив, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

До початку апеляційного розгляду на електронну адресу Київського апеляційного суду від заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 надійшло клопотання про відмову від апеляційної скарги у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , і аналогічне клопотання подане прокурором ОСОБА_8 під час судового засідання в апеляційному суді 12 листопада 2019 року. .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала клопотання про відмову від апеляційної скарги на вирок місцевого суду та просила його задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційна скарга на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 травня 2019 року у вказаному кримінальному провадження подана тільки заступником прокурора Київської області ОСОБА_7 , який відмовився від поданої апеляційної скарги, апеляційні скарги та заперечення від інших учасників судового провадження відсутні, а тому колегія суддів вважає можливим прийняти відмову заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. 376, 403 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Прийняти відмову від апеляційної скарги заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3