Справа № 128/3416/18
ВИРОК
Іменем України
04 вересня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000762 від 03.08.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніш судимого:

07.10.1993 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг за ч.1 ст.141, ч.1 ст.142, ч.1 ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі;

17.02.1998 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст.140, ч.3 ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією;

24.10.2001 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

22.02.2007 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

22.02.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений умовно-достроково за ухвалою Петровського районного суду Кіровоградської області від 16.11.2017 років (невідбута частина покарання 2 роки 23 дні)

-у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 01.08.2018 в період із 13:00 год. по 13:40 год., перебуваючи на території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де він неофіційно працював різноробочим у будівельній бригаді, зайшов до підвального приміщення вказаного домогосподарства, де на тумбі виявив електроінструменти, що належать власниці домогосподарства ОСОБА_7 . В цей час у останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме - вказаних електроінструментів. Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих спонукань, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу ОСОБА_6 взяв електроінструменти, а саме - шуруповерт марки «VITALS-МASTER» моделі ef6557xc, чорно-червоного кольору, електродрель марки «VITALS-МASTER» моделі ЕТ1355НС чорно-червоного кольору, електролобзика марки «VITALS-МASTER» моделі ef6557xc чорно-червоного кольору, електроболгарки марки «VITALS-МASTER» моделі Ls2324BRC power+ чорно-червоного кольору, шліфувальної машини марки «МАКІТА» моделі GA5030 чорно-оранжевого кольору, загальна вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 590 від 21.08.2018 становить 4017,30 грн., та поклав їх у мішок, який також взяв у вказаному підвальному приміщенні. В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4017,30 грн. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України первино не визнав, в подальшому визнав повністю, добровільно відшкодував шкоду, шляхом внесення коштів в розмірі 4017,00 грн. на депозит суду. Суду показав, що деякий час працював та проживав в «Домі Мами», який належить ОСОБА_7 , разом з дружиною в АДРЕСА_2 будинку робив ремонт, меблі, облаштував дітячу площадку. Для виконання цих робіт, він разом з ОСОБА_7 поїхали та купили інструмент, зокрема, шуруповерт, електродрель, електролобзик, електроболгарку марки «VITALS-МASTER» та шліфувальну машину. За інструменти розплатилася ОСОБА_7 Електроінструменти зберігалися в підвалі, де він і працював, а також зберігав свій одяг, та ікони. Його дружина була волонтером у цьому центрі. В подальшому він та власниця будинку посварилися і він припинив працювати в неї. 01.08.2018 року він прихав до будинку потерпілої, щоб забрати свої речі та речі дружини. Зайшовши до території домоволодіння поздоровався з мамами та дітьми, з волонтерами, зайшов в будинок, забрав свої та дружини речі, а потім спустився до підвалу. Він був незачинений, і він взяв з нього свої речі, ікони та електроінструменти, так як вважав, що вони мають належати йому, так як він з ними працював. Всі ці речі він виніс до таксі та поїхав від будинку. Розуміє, що його дії розцінюються як крадіжка, так як інструменти взяв без дозволу їх власниці, просить суворо не карати, так як здійснювати злочин наміру не мав.

Потерпіла ОСОБА_7 допитана у судовому засіданні суду показала, що є власницею «Дім Мами» в АДРЕСА_2 . В будинку працюють волонтери. Деякий час у будинку проживало подружжя ОСОБА_8 . ОСОБА_6 робив ремонт, а його дружина ОСОБА_9 з якою потерпіла товарищувала, була волонтером. Для виконання необхідних робіт по ремонту, та утриманню будинку, вона придбала електроінструменти, зокрема, шуруповерт, електродрель, електролобзик, електроболгарку та шліфувальну машинку, якими користувався обвинувачений і які зберігалися у підвалі. Ключ від підвалу він мав і користувався постійно. В подальшому із-за сварки, ОСОБА_6 припинив працювати у центрі, і коли вона була на відпочинку, до неї подзвонила волонтер ОСОБА_10 та сказала, що обвинувачений забрав належний їй інструмент. Коли вона повернулася додому, їй розповіли, що обвинувачений зайшов у підвал та забрав електроінструменти. Вона намагалася їх повернути, однак обвинувачений вчинив сварку, погрожував їй і речей не повернув, тому вона звернулася до поліції.

Свідок ОСОБА_11 допитана у судовому засіданні суду показала, що проживала у центрі «Дім Мами» і ОСОБА_6 працював при ній у будинку, допомогаючи з ремонтом. Для цього він використовував підвал, в якому знаходилися інструменти. У день події він прийшов забрати свої речі, які знаходилися у приміщенні цоколя. В будинку на той час він вже не працював. ОСОБА_6 взяв ключі у старшого волонтера ОСОБА_10 та деякий час вона його не бачила, так як працювала в іншому місці, а коли повернулася до кухні, то побачила, що ОСОБА_6 стоїть біля будинку з речами. Він попрощався з нею та поїхав на машині. Через 15 хв. ОСОБА_12 попросила її спуститися до підвалу, бо запідозрила, що з ОСОБА_6 було занадто багато речей. Коли вони разом зайшли до підвалу, то побачили, що немає електроінструменту. ОСОБА_12 розповіла, що на прохання обвинуваченого дала ОСОБА_6 ключі від підвалу, щоб він забрав свої речі. До цього обвинувачений та його дружина проживали в будинку, ОСОБА_9 була адміністратором центру. Переодягався для роботи обвинувачений також у підвалі, раніш замка на дверях не було, але потім його поставили. Ключи спочатку були лише у ОСОБА_6 , а потім у старшого волонтера.

Свідок ОСОБА_10 допитана у судовому засіданні суду показала, що є волонтером у центрі «Дім Мами» належному ОСОБА_7 . ОСОБА_6 працював у будинку робив ремонт, меблі, облаштував дітячий майданчик. Працював у підвалі будинку, використовував електроінструменти, які належали власниці. Їх купили у березні 2018-го, купував обвинувачений разом з ОСОБА_7 , розрахувалася за інструменти ОСОБА_7 . У підвалі він зберігав свої речі, також там знаходилася консервації. В літку 2018 року він приїхав забрати свої речі, так як вже не працював у центрі. Ключи від підвалу були в нього, він їх нікому не давав. Вона особисто бачила, які він вийшов з будинку з іконами, а пізніше діти сказали їй, що обвинувачений вийшов з іншими речами в круг будинку. Пізніше вона спустилася в підвал разом с іншим волонтером і вони побачили, що ОСОБА_6 забрав електроінструменти, хоча вони йому не належали.

Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
В судовому засіданні були оглянуті та дослідженні такі письмові докази, надані стороною обвинувачення:

-рапорт від 02.08.2018 року про отримання заяви № 5714 від 02.08.2018 року про вчинення крадіжки (а.к.п. 144) ;

-протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.08.2018 року від ОСОБА_7 , за яким вона повідомила про крадіжку інструментів з належного їй будинку ОСОБА_6 (а.к.п. 145);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.08.2018 року, за яким свідок ОСОБА_13 опізнав на фотознімку №4 ОСОБА_6 (а.к.п. 146-147) ;

-заява ОСОБА_7 про надання добровільної згоди на проведення огляду її домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 (а.к.п.148);

-протокол огляду місця події від 02.08.2018 року з фототаблицями домоволодіння ОСОБА_7 , за участю понятих, та потерпілої ОСОБА_7 , за яким було оглянуто домоволодіння належне ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, підвал з якого було вчинено крадіжку електроінструментів 1.08.2018 року (а.к.п.149-153) ;

-висновком експерта № 590 від 21.08.2018 року за яким було визначено вартість електродрелі марки «VITALS-МASTER» моделі ЕТ1355НС чорно-червоного кольору, електролобзика марки «VITALS-МASTER» моделі ef6557xc чорно-червоного кольору, електроболгарки марки «VITALS-МASTER» моделі Ls2324BRC power+ чорно-червоного кольору, шліфувальної машини марки «МАКІТА» моделі GA5030 чорно-оранжевого кольору, загальна вартість яких становить 4017,30 грн. (а.к.п.154-167)

-довідкою КП «ВОНД «Соціотерапія» № 2097 від 14.08.2018 року про те, що ОСОБА_6 23.09.1976 року, на диспансерному наркологічному обліку не перебуває (а.к.п. 172);

-довідкою № 20/3785 від 17.08.2018 року виданою КЗ «Вінницька ОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка», про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно картотеки не значиться (а.к.п.173);

-довідками № 9121 від 17.12.2018 року та № 9121 від 17.12.2018 року КЗ «Криворізького психоневрологічного диспансеру» Дніпропетровської ОДА, ОСОБА_6 1976 р.н., на обліках не значиться (а.к.п.174);

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, а саме те, що обвинувачений визнав вину, добровільно відшкодував шкоду потерпілій стороні, однак є раніш судимим за вчинення умисних корисних злочинів, посередньо характеризується за місцем проживання. Новий злочин вчинив після звільнення з місць позбавлення волі за умовно-достроковим звільненням за ухвалою Петровського районного суду Кіровоградської області від 16.11.2017 років з невідбутою частиною покарання в 2 роки 23 дні.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття, та добровільне відшкодування шкоди.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Сукупність даних про обставини вчинення кримінального правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що ОСОБА_6 представляє підвищену суспільну небезпеку, тому його виправлення і перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, внаслідок чого йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, з врахуванням частини невідбутого покарання за попереднім вироком від 22.02.012 року постановленим Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг, з застосуванням нормативних положень ст.71 КК України, але не на максимальний термін.
Щодо визначення наявності підстав для застосування нормативних положень ст.69 КК України, суд враховує, що як роз`яснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання" (зі змінами) згідно зі ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.
Тобто, лише наявність не менш двох обставин, що пом`якшують покарання, не є автоматичною підставою для застосування ст.69 КК України. Вказані пом`якшувальні обставини повинні бути такими, що істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, та потребують оцінки як обставин вчинення кримінального правопорушення, так і особи винної у вчиненні кримінального правопорушення.
До пом`якшувальних обставин суд відніс щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.
Однак, при цьому суд враховує, особу обвинуваченого, який є раніш неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, ту обставину, що злочин було скоєно в період умовно-дострокового звільнення, лише через 8 місяців після звільнення. Шкоду ОСОБА_6 відшкодував лише перед закінченням судового слідства, та враховує думку сторони потерпілої, захисник якої наполягав на призначенні покарання пов`язаного з тривалим позбавлення волі.
Тому, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та особу винного, суд вважає відсутніми підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України.
З обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судової експертизи, що становлять 715,00 грн., згідно наданої довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні.

До вступу вироку в закону силу міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити попередню у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг від 22.02.2012 року та остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у вигляді 3-х років 10 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, а саме, з 03.11.2018 року.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на суму 715,20 грн.

Вирок може бути оскаржений, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1