ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/4256/17 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2831/19 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А:

УхвалоюКомінтернівського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 07 жовтня 2019 року, без визначення розміру застави.

Не погодившись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_7 через канцелярію ДУ « Харківський слідчий ізолятор»подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалуКомінтернівського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю. Апелянт вважає ухвалу судді необґрунтованою, оскільки пред`явлене обвинувачення є безпідставним, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не доведеним. Суддею не вказано чому не можливо застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід. В діях прокурора ОСОБА_6 вбачається наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, оскільки вона затвердила обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000403 у відношенні ОСОБА_7 , який склала слідчий ОСОБА_9 за відсутності на це відповідних повноважень. Під час завершення досудового розслідування слідчим та прокурором ОСОБА_7 доступу до матеріалів досудового розслідування не надано, чим порушено його права на захист. Посилається на те, що суд вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою не врахував, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, міцні соціальні зв`язки, одружений, з 2008 року є засновником ПП «РТП-Сервіс», на момент затримання працював та платив податки державі, не має наміру впливати на хід судового розгляду, переховуватися від правосуддя, а навпаки бажає в законному порядку довести свою невинуватість в інкримінованих йому злочинах. Водночас зазначає про тривалий розгляд справи та перебування під вартою понад 2,5 років.
Також адвокат ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалуКомінтернівського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з електронним засобом контролю та покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.194 КПК України. Автор апеляційної скарги вважає пред`явлене обвинувачення безпідставним, недоведеним існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Зазначає про те, що дії ОСОБА_7 невірно кваліфіковані за ст.ст.115, 187 КК України, а тому обвинуваченому необхідно змінити запобіжний захід та врахувати тривалий строк перебування його під вартою.
Вислухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд врахував тяжкість інкримінованих обвинуваченому правопорушень, дані про особу обвинуваченого, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, дані щодо працевлаштування, продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали суду про застосування запобіжного заходу, що виправдовує подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Доводи апеляційних скарг щодо порушення права на захист під час відкриття матеріалів досудового розслідування, невірної кваліфікації дій обвинуваченогоне стосуються процесуальної компетенції суду апеляційної інстанції при перегляді ухвали щодо продовження запобіжного заходу. Саме цими доводами обвинувачений та захисник обґрунтовують свою незгоду з триманням під вартою, а колегія суддів апеляційного суду позбавлена можливості надати оцінку доводам щодо невинуватості.

Наявність в діях прокурора ОСОБА_6 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, буде з`ясовуване під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 від 05.02.2018 року.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя, здоров`я особи та власності, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічним позбавленням волі.

За таких обставин, враховуючи практику ЄСПЛ, викладену у рішенні "Харченко проти України", тримання під вартою в даному випадку є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про особу обвинуваченого, спростовують доводи апеляційних скарг про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, з висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання обвинуваченим покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.

Поряд з цим належить взяти до уваги, що Харківський апеляційний суд, отримавши апеляційні скарги до свого провадження, призначив їх своєчасно до розгляду, дотримуючись вимог ст.ст.398, 401 КПК України в тому числі стосовно строків призначення справи до розгляду. З метою дотримання ст.28 КПК України щодо розумності строків судового розгляду неодноразово призначав справу до розгляду в апеляційному порядку. Але внаслідок об`єктивних причин апеляційний розгляд відкладався, а саме за необхідністю вирішення самовідводу одного судді з колегії суддів, що є його процесуальним обов`язком, через поновлення адвокату ОСОБА_8 строку на апеляційне оскарження, заяви захисника щодо неможливості брати участь в судовому засіданні. Дата відкладення судового розгляду апеляційних скарг була погоджена з захисником. На час проведення апеляційного розгляду ухвала суду, що оскаржується втратила свою актуальність внаслідок постановлення нового судового рішення, яким обвинуваченому також було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом першої інстанції.

Колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2019 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді