19.07.2019 363/1364/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши в м. Вишгороді у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 26 березня 2019 року в кримінальному провадженні № 0000219 щодо
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , діючи умисно, без установленого законом дозволу всупереч вимог ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено, що до повноважень поліції належить здійснення контролю за дотриманням фізичними і юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, інших предметів, на які поширюється дозвільна система внутрішніх справ, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» № 576 від 12.10.1992 року, якою встановлено особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку і використання спеціально визначених предметів, що розповсюджується, серед іншого, на вибухові пристрої, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також вибухових пристроїв, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, маючи на меті незаконне придбання, зберігання вогнепальної зброї, вибухових речовин та вибухових пристроїв усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, у невстановлений слідством час та місці, але не пізніше 04.03.2019 року, у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбав вогнепальну зброю, вибухові речовини та вибухові пристрої, які в подальшому зберігав за місцем свого мешкання у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .
04.03.2019 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 28.02.2019 року про проведення обшуку в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено предмети схожі на зброю та вибуховий пристрій.
Згідно висновку експерта № 8-5/210 від 21.03.2019 року встановлено наступне:
-наданий на дослідження пістолет належить до коротко ствольної гладкоствольної вогнепальної зброї та є переробленим самозарядним пістолетом моделі «CARRERA GT50», № НОМЕР_1 , калібру 9мм Р.А., та який придатний до проведення пострілів;
Згідно акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від вибухотехнічного управління НПУ ГУНП у м. Києві від 04.03.2019 року встановлено наступне:

-за результатом огляду виявлені предмети є граната РГД-5 та запал УЗРГМ-2 до гранати.

26.03.2019 року між прокурором прокуратури м. Києва та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного вище діяння, а також зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) співпрацювати з органами досудового розслідування.

Сторони визначили призначення ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки.

За змістом угоди ОСОБА_4 усвідомлює і розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для її сторін є:

-обмеження прав прокурора, обвинуваченого на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України;

-відмова обвинуваченого від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, прокурор відповідно до ст. 476 КПК України упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та здійснення судового розгляду у межах кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює, що умисне невиконання даної угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У суді обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміючи свої процесуальні права, наслідки укладання та затвердження цієї угоди, а також характер висунутого обвинувачення, погоджуючись з його кваліфікуючими ознаками та визнаючи вину, підтримав умови вказаної угоди і просив про її затвердження. Прокурор та захисник висловилися про затвердження цієї угоди. Суд переконався в добровільності позиції сторін.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 в незаконному придбанні, зберіганні вогнепальної зброї, вибухових речовин та вибухових пристроївбез передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Суд при затвердженні погодженої міри покарання враховує характер та ступінь вчиненого ОСОБА_4 злочину, те, що він визнав свою вину, щиро покаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, характеризується позитивно, має сім`ю, утримує двох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Визначене в угоді покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Отже укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає положенням статей 65, 75, 76, 263 КК України і має бути затверджена.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 468-476 КПК України,

ухвалив:

угоду про визнання винуватості укладену 26.03.2019 року між прокурором прокуратури м. Києва та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 затвердити.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і за цим законом призначити йому узгоджене сторонами покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтиметься до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

За проведення судової експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.

Речові докази по справі:

пістолет «CARRERA GT50», № НОМЕР_1 , калібру 9мм передати Міністерству оборони України;
залишки гранати РГД-5 та запалу УЗРГМ-2 до гранати знищити;
телефон Iphone 4S імей НОМЕР_2 , сім карту НОМЕР_3 повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя