печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000266 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:
06.11.2019 старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000266 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання обґрунтовує тим, що з 01.11.2017 слідчим управлінням Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000266 від 01.11.2017, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, та за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у жовтні 2017 року у громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на підроблення офіційних документів з метою їх подальшого використання.

Так, у жовтні 2017 року ОСОБА_5 (точну дату встановити не виявилося можливим), перебуваючи у м. Києві, діючи умисно, з метою експорту товарів за межі митного кордону України до Російської Федерації, під виглядом товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин особисто склала наступні офіційні документи:

митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності від 19.10.2017, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 431 від 21.05.2012, від імені громадянки України ОСОБА_8 , паспорт № НОМЕР_1 , яка нібито повинна була перемістити з м. Києва до м. Москва (РФ) вантажне відправлення запчастини, у кількості 7 місць, загальною вагою 147 кг, вартістю 650 євро. При цьому, ОСОБА_5 у вказану декларацію власноручно внесла наступні недостовірні відомості щодо відправника « ОСОБА_8 Україна Україна паспорт № Україна Київ Росія Москва» в графі «1. Відомості про особу» та найменування та приналежності товарів - «Запчастини» в графі «4. Відомості про товари, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню…»;

авіаційну накладну (Air Waybill) № 141-0143 6046 від 19.10.2017, від імені Богатирьової Тамари, яка, нібито повинна була поставити на адресу «LLC «Belregion-Service» (адреса: 308006, Російська Федерація, м. Бєлгород, вул. Корочанская, 132»), рейсом авіакомпанії Fly Dubai № FZ730/20 FZ0911/21, сполученням «Київ-Внуково (РФ)», запасні частини (spare parts), у кількості 7 місць, загальною вагою 147 кг. У вказану накладну ОСОБА_5 також недостовірні відомості щодо відправника «Tamara Bogatyryova Passport AP 451513 Kiev Ukraine», найменування та приналежності товарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що переміщуються.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 77/1 від 05.04.2019 експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України, у наданій на дослідження митній декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності від 19.10.2017:

підпис в графі «Особистий підпис» виконаний не ОСОБА_8 , а іншою особою;

рукописні записи « ОСОБА_8 Україна Україна паспорт

№ Україна Київ Росія Москва» в графі «1. Відомості про особу» та рукописний запис «Запчастини» в графі «4. Відомості про товари, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню…» виконані ОСОБА_5 .

Крім цього, за вищевказаних обставин, завідомо підроблені документи ОСОБА_5 вирішила використати під час митного оформлення зазначених товарів для їх подальшого переміщення через митний кордон України до РФ.

З метою реалізації свого задуму ОСОБА_5 , діючи умисно, у період часу з 18 до 19 години 19.10.2017, прибула до відділу митного оформлення № 1 митного посту «Аеропорт «Київ (Жуляни)» за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 96, де в «єдине вікно» надала старшому державному інспектору відділу митного оформлення № 1 митного посту «Аеропорт «Київ (Жуляни)» ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинні наміри останньої, завідомо підроблені документи, а саме:

примірник авіаційної накладної (Air Waybill) № 141-0143 6046 від 19.10.2017, від імені Богатирьової Тамари, яка, нібито повинна була поставити на адресу «LLC «Belregion-Service» (адреса: 308006, Російська Федерація, м. Бєлгород, вул. Корочанская, 132»), рейсом авіакомпанії Fly Dubai № FZ730/20 FZ0911/21, сполученням «Київ-Внуково (РФ)», запасні частини (spare parts), у кількості 7 місць, загальною вагою 147 кг.;

митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності від 19.10.2017, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 431 від 21.05.2012, від імені громадянки України ОСОБА_8 , паспорт № НОМЕР_1 , яка нібито повинна була перемістити з м. Києва до м. Москва (РФ) вантажне відправлення запчастини, у кількості 7 місць, загальною вагою 147 кг, вартістю 650 євро.

Зазначені документи були прийняті старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного посту «Аеропорт «Київ (Жуляни)» ОСОБА_9 , перевірені та скріплені особистими службовими печатками останнього овальної форми з № 363 від 19.10.2017, що надає право на поміщення товарів до митного режиму експорту, та прямокутної форми з № 363 від 19.10.2017, що надає дозвіл для розміщення товарів на складі тимчасового зберігання.

Після цього, о 19 год. 37 хв. того ж дня ОСОБА_5 здійснила доставку вищевказаних товарів до складу тимчасового зберігання ТОВ «Аеропорт Київ Карго»,за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 81-О, на автомобілі «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 .

Далі, у період часу з 19 год. 38 хв. до 19 год. 39 хв. ОСОБА_10 та завідуючий складом тимчасового зберігання ТОВ «Аеропорт Київ Карго» ОСОБА_11 , не обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 , здійснили розвантаження із вказаного автомобілю 7 ящиків із товарами, заявленими останньою в наданих до митного оформлення документах на переміщення (експорт) товарів через митний кордон України, як «запчастини» та «spare parts», до складу тимчасового зберігання ТОВ «Аеропорт Київ Карго», після чого їх було поміщено до зони постійного митного контролю.

20.10.2017 під час проведення у період часу з 9 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. в зоні митного контролю відділу митного оформлення № 1 «Аеропорт Київ (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС України, за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 81-О, спільного переогляду співробітниками ГУ КЗЕ СБ України та Київської міської митниці ДФС вантажного відправлення товарів, поданих ОСОБА_5 від імені ОСОБА_8 до митного оформлення в режимі експорт за авіаційною накладною (Air Waybill) № 141-0143 6046 від 19.10.2017 та митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності від 19.10.2017, було виявлено:Сервокомпенсатор РВ, номер креслення 72.04.3205.000.001;Сервокомпенсатор РВ, номер креслення 72.04.3205.000.002;Тример РВ, номер креслення 72.04.3224.000.001;Тример РВ, номер креслення 72.04.3224.000.002; Сервокомпенсатор елерона, номер креслення 72.04.3515.100.001;Сервокомпенсатор елерона, номер креслення 72.04.3515.100.002;Тример РВ, номер креслення 72.04.3224.000.001; Тример РВ, номер креслення 72.04.3224.000.002; Тример РН, номер креслення 72.04.3335.000.000; Тример елерона, номер креслення 72.04.3514.100.000; Тример РН, номер креслення 72.04.3335.000.000;Тример елерона, номер креслення 72.04.3514.100.000;які встановлюються на військово-транспортні літаки АН-72 та АН-74 та їх цивільні модифікації.

Згідно виявлених у вантажному відправлені сертифікатів якості №№ 170008, 170009, 170010, 170011, 170116, 170117, 170118, 170119, 170120, 170121, 170122, 170123, вказані запчастини були виготовлені на «Харківському держаному авіаційному виробничому підприємстві» (м. Харків, вул. Сумська, 134).

Відповідно до листа Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України № 403/3/2/9349 від 15.11.2017 вищевказані вироби використовуються у військовій сфері (встановлюються на військово-транспортних літаках АН-72, АН-74).

Згідно листа Державної служби експортного контролю України № 938/30-18 від 14.03.2018 «сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.001», «сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.002», «тример РВ 72.04.3224.000.001», «тример РВ 72.04.3224.000.002», «сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.001», «сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.002», «тример РН 72.04.3335.000.000», «тример елерона 72.04.3514.100.000» ідентифіковані як товар військового призначення, який у встановленому законом порядку допущений до цивільного використання та відповідає найменуванню товарів за позицією ML10.b Додатка до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», у зв`язку з чим їх міжнародні передачі можуть здійснюватися лише суб`єктами, які мають на це відповідні повноваження, та за умови отримання у встановленому законодавством порядку дозволу Держекспортконтролю.

Крім того, відповідно до листа Державної служби експортного контролю України № 3559/30-19 від 27.08.2019, громадянка України ОСОБА_5 не зареєстрована в Держекспортконтролі як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, та їй не можуть видаватися відповідні дозвільні документи на право здійснення міжнародних передач товарів (надання послуг) військового призначення та подвійного використання.

30.10.2019 слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку смт. Добровеличківка Кіровоградської області, менеджера ТОВ «РДС Карго Груп», яка зареєстрована за адресою: Кіровоградська область, смт. Добровеличківка, вул. Фрунзе, 130, повідомлено про підозру у вчиненні нею злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчий зазначає, що дані обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів невеликої тяжкості, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років, та вказують на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та свідчать про те, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити та вказав, що вказаним запобіжним заходом буде забезпечено не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

В судовому засіданні підозрювана та її захисник не заперечували щодо задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання доках, а саме: рапортом оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення від 23.10.2017;актом про проведення огляду (переогляду) товарів від 20.10.2017;листом МО України № 403/3/2/9349 від 15.11.2017;протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.11.2017;протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 04.12.2017;митною декларацією для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності від 19.10.2017;авіаційною накладною № 141-0143 6046 від 19.10.2017;протоколом огляду документів від 02.01.2018;протоколом огляду відеозапису від 09.01.2018;протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.01.2018;протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 19.01.2018;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.08.2018;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.05.2019;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2019;протоколом огляду від 08.08.2019;листом ДСЕК № 938/30-18 від 14.03.2018;висновком експерта ІСТЕ СБУ № 77/1 від 05.04.2019;іншими матеріалами досудового розслідування.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні сторони обвинувачення та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні про застосування запобіжного заходу дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення. Проте разом з вказаним, це не може бути безумовною причиною для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної та обмеження її прав.

При дослідженні особи підозрюваної встановлено, що ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем скоєння злочинів та проведення досудового розслідування у місті Києві, офіційно не працевлаштована та фактичного місця проживання не має.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, при вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Під час судового розгляду клопотання стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків у кримінальному провадженні, так як доводи та заперечення сторони захисту про їх відсутність, слідчий суддя не приймає, оскільки з огляду на матеріали клопотання та встановлені обставини, підстав стверджувати, що ризики відсутні стороною захисту не доведено та слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено, окрім цього слідчий суддя враховує всі обставини справи та суспільний резонанс.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу(ч.1).

Статтею 42 КПК України, розкривається зміст терміну «підозрюваний», з аналізу якого вбачається, що процесуальний статус підозрюваного не обмежується лише правами, які покладаються на особу підозрюваного, а й визначено також обов`язки, а саме, проте не виключно: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Таким чином, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, її процесуальну поведінку у статусі підозрюваної, а відтак з метою забезпечення не тільки прав підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, та забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства та приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення слід задовольнити.

Окрім цього, суд при написанні повного тексту вбачає, необхідність уточнити строк дії даної ухвали у повному тексті, з метою недопущення майбутніх тлумачань даної ухвали.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177-179,194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, а саме: до 06.01.2020 року, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000266.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні № 0000266.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1