УХВАЛА
Іменем України

28 жовтня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого СВУ СБУ в Житомирській області ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах Зу ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2019 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах Зу ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням і просить частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2019 року на належне Зу Лі Го майно, а саме: грошові кошти: 11100 доларів США, номіналом по 100; 650 Євро: номіналом 200 Євро 1 шт., номіналом 100 Євро 4 шт., номіналом 10 Євро 5 шт.; 2800 грн., номіналом 200 грн. 14 шт.; 50 купюр номіналом 100 юанів, 1 купюра номіналом 20 юанів; 5 купюр номіналом 10 юанів, 2 купюри номіналом 5 юанів, 8 купюр номіналом 1 юань та системний блок в корпусі чорного кольору з написом «Cooler Master».

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2019 в межах кримінального провадження №0000029 від 15.02.2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.240, ч.3 ст.369 та ч.3 ст.368 КК України, накладено арешт на майно.

Вважає, що арешт на грошові кошти накладено необґрунтовано, оскільки грошові кошти не стосуються кримінального провадження, є його заробітною платою та мали використовуватися сім`єю для задоволення життєвих потреб. Також вважає, що у арешті системного блоку відпала потреба, оскільки кримінальне провадження розслідується тривалий час, Зу Лі ГО не має процесуального статусу та є свідком. Крім того, системний блок у корпусі чорного кольору з написом «Cooler Master» є спільною власністю Зу ОСОБА_5 з дружиною та використовується ним у підприємницькій діяльності.

У судовому засіданні представник власника майна вимоги клопотання підтримала з викладених підстав.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо скасування арешту з системного блоку та грошових коштів, оскільки потреба у арешті системного блоку не відпала, а грошові кошти можливо здобуті незаконним шляхом. Також пояснив, що Зу ОСОБА_5 є свідком у кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення адвоката, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим відділом УСБУ в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.240, ч.3 ст.368, ч.3 ст.369 КК України, яке 10.09.2019 року виділене постановою прокурора з кримінального провадження № 0000029 від 15.02.2018 року.

13.02.2019 року на підставі ухвали слідчого судді від 01.02.2019 року у ході обшуку житла громадянина Зу ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого вилученого майна було вилучено 11100 доларів США, 650 Євро, 2800 грн., 5088 юанів, а також системний блок у корпусі чорного кольору з написом «Cooler Master».

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2019 року накладено арешт на вилучені речі та предмети з забороною їх використання та розпорядження.

Як вбачається з ухвали слідчого судді власник зазначеного майна Зу Лі Го не був присутній при розгляді питання про арешт майна.

Згідно п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до абз.3 п.1 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, арешт майна має бути скасованим, якщо відпали підстави його застосування, або арешт було накладено необґрунтовано. Необхідність скасування накладення арешту майна можуть обумовити такі обставини: відшкодування підозрюваним, обвинуваченим завданої ним шкоди, з метою забезпечення відшкодування якої був накладений арешт; зміна кваліфікації дій підозрюваного, обвинуваченого на статтю Кримінального кодексу, санкція якої не передбачає додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна, якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення; встановлення обставин, які свідчать, що маймо, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК; помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного, обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.

Слідчий суддя вважає, що представником власника майна у судовому засіданні не доведено, що арешт на системний блок в корпусі чорного кольору з написом «Cooler Master» було накладено необґрунтовано або на час розгляду клопотання відпала потреба у застосуванні арешту щодо зазначеного системного блоку.

Водночас, відповідно до положень ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В обгрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти слідчий суддя в ухвалі зазначив, що вони є засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, тобто, арешт на грошові кошти було накладено з метою збереження як речових доказів.

Проте, як вбачається з перекладеної на українську мову довідки про доходи працівника (а.с.11-13), оригінал якої оглянуто у судовому засіданні, Зу Лі Го з 15.05.2015 року є представником компанії Цзінін Ченхе Інжиніарінг Ко., Лтд в Україні та його заробітна плата в місяць складає 12 300 юанів Женьміньбі (1800 доларів США), та додаткова плата за відрядження складає 1500 доларів США в місяць.

При цьому у судовому засіданні слідчим жодними доказами не доведено, що вилучені 11100 доларів США, 650 Євро, 2800 грн., 5088 юанів не є заробітною платою відповідно до наданої довідки, доходом від здійснення підприємницької діяльності Зу Лі Го, який на час розгляду клопотання є свідком у кримінальному провадженні, а є засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, тобто, належать до речових доказів у кримінальному провадженні, тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя вважає, що вимога щодо зобов`язання слідчого повернути вилучене майно його власнику є передчасною, оскільки органом досудового розслідування на час розгляду клопотання не допущено бездіяльності щодо неповернення майна після скасування його арешту.

Таким чином, клопотання представника власника майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.169-174, 309, 376, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2019 року у справі №296/1432/19 на частину майна, вилученого 13.02.2019 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти: 11100 доларів США номіналом по 100; 650 Євро номіналом 200 Євро 1 шт., номіналом 100 Євро 4 шт., номіналом 10 Євро 5 шт.; 2800 грн. номіналом 200 грн. 14 шт.; 50 купюр номіналом 100 юанів, 1 купюра номіналом 20 юанів; 5 купюр номіналом 10 юанів, 2 купюри номіналом 5 юанів, 8 купюр номіналом 1 юань.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1