пр. № 1-кп/759/1566/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , номер кримінального провадження 0006950, внесеного 27 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Угловата, Христинівського району, Черкаської обл., українця, громадянина України, одружений, має на утриманні матір похилого віку, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, який працює на посаді монтажника в ТОВ "Укр Бурвод", раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 вересня 2019 року близько 06 год. 41 хв., ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем "Honda Civic" д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю приблизно 30 км/г по крайній лівій смузі руху вул. Жмеринської зі сторони бул. Р. Роллана в напрямку вул. Зодчих в м. Києві, наближаючись до нерегульованого пішохнідного переходу, розташованого навпроти буд. №68 по вул. Зодчих в м. Києві.

В цей же час по нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2 ПДР "Пішохідний перехід" та дорожньою горизонтальною розміткою 1.14.1 ПДР "Зебра", розташованому навпроти буд. №68 по вул. Зодчих в м. Києві, розпочав рух пішохід ОСОБА_5 , рухаючись в темпі звичаної ходи, зліва на право по ходу руху автомобіля. Під`їжджаючи до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем "Honda Civic", д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність, відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом і не надав пішоходу дорогу, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 01.01.2002 року:

- п. 1.3 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5, згідно якого дії або бездіялність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку че перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі;

- п. 18.1, згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена небезпека, внаслідок чого передньою частиною, керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалася по нерегульованому пішохідному переході.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №042-2078-2019 від 07.11.2019 було заподіяно наступні тілесні ушкодження: закрита травма лівого гомілково-ступнеового суглобу, косий перелом латеральної лодижки, підвивих стопи дозаду і назовні з розривом дистального між гомілкового синдесмозу, садно на внутрішній поверхні суглобу, яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинло тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху та заподіяння ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України повністю, погодився з викладеними в обвинувальному акті обставинами вчиненого злочину.

Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заявили клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим. Обвинувачений вказав, що він не оспорює своєї вини, відшкодував потерпілій завдані збитки, наслідки закриття справи з даних підстав розуміє. Потерпіла зазначила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, оскільки вони помирились.

Представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання обвинуваченого та потерпілої.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд надходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, якщо під час судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як було встановлено в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, відшкодував завдані потерпілій ОСОБА_5 збитки та примирився з останньою.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що дане кримінальне провадження слід закрити, а обвинуваченого ОСОБА_3 - звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати слід віднести на рахунок держави.

Долю речового доказу необхнідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 284 КПК України, ст. 46 КК України,

П О С Т А Н О В И В :
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження №0006950 - закрити.

Судові витрати по справі- за проведення судово-медичної експертизи №042-2078-2019 від 07.11.2019 року в розмірі 1796 грн. 90 коп. - покласти на рахунок держави.

Речовий доказ по справі - автомобіль "Honda Civic", державний номерний знак НОМЕР_1 , 1990 року випуску, зеленого кольору - повернути законному володільцю ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1