13.08.2019 Справа № 756/3922/18
Унікальний № 756/3922/18
Провадження № 1-кп/756/356/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001037 від 08.02.2018 року за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника - ОСОБА_11 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_12 ,
представника потерпілого - ОСОБА_13

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 07.02.2018 близько 11 год. 20 хв. керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині за адресою: м. Київ, пл. Петропавлівська, був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив вимоги п.п. 1.5 та 2.3 б) ПДР України. Розпочавши рух заднім ходом проїзною частиною пл. Петропавлівська зі сторони вул. Кирилівська у напрямку вул. Скляренка у м. Києві, ОСОБА_7 попередньо не пересвідчився, що це буде безпечно та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п. 10.9 ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд задньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 07.02.2018 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме: закриту травму правого стегна у вигляді перелому діафізу стегнової кістки в проксимальній третині зі зміщенням уламків. Між подіями дорожньо-транспортної пригоди від 07.02.2018 та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_12 є прямий причинно- наслідковий зв`язок.
Таким чином, своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 показав в суді, що дійсно 07.02.2018 близько 11 год. він керував автомобілем марки «Skoda Octavia», рухався заднім ходом проїзною частиною пл. Петропавлівська з боку вул. Кирилівська у напрямку вул. Скляренка у м. Києві, мав намір припаркувати автомобіль ліворуч відповідно напрямку його руху, попередньо не пересвідчився, що позаду рухається пішоход ОСОБА_12 , цього пішохода він просто не бачив, тому здійснив наїзд задньою частиною керованого ним автомобіля на вказаного пішохода. Обвинувачений не спростовує того, що у даній дорожній обстановці, що склалася, він дійсно був неуважним, в результаті чого порушив вимоги тих пунктів правил дорожнього руху, які йому інкриміновані у висунутому обвинуваченні, зокрема, обвинувачений визнав, що порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, про що шкодує. Характер та тяжкість отриманих потерпілим тілесних ушкоджень обвинувачений не оспорює.
ОСОБА_7 повністю визнав пред`явлений до нього потерпілим цивільний позов в частині стягнення спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 53968 грн., що складається з витрат на лікування та підтверджено належними та допустимими доказами. Крім того, ОСОБА_7 часткового визнав пред`явлений до нього потерпілим цивільний позов в частині стягнення спричиненої моральної шкоди, яку потерпілий оцінив у 60000 грн. З них обвинувачений вважає обґрунтованою вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000 грн. і саме в цій частині позов також визнає. Обвинувачений показав, крім того, що спричинену ОСОБА_12 матеріальну або моральну шкоду він добровільно не відшкодовував через недосягнення з потерпілим та його дружиною спільної мови.
Обвинувачений просить не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Потерпілий ОСОБА_12 показав в суді, що 07.02.2018 близько 11 год. він за вище вказаною адресою тимчасово припаркував свій автомобіль та вийшов з нього. В цей час автомобіль під керуванням ОСОБА_7 перед світлофором з метою повернути праворуч відповідно до зеленої, дозволяючої такий рух, стрілки, по смузі зустрічного руху здійснював об`їзд приблизно чотирьох транспортних засобів, які стояли перед червоним забороняючим рух прямо сигналом світлофору. В цей момент по цій зустрічній смузі руху, тобто назустріч автомобілю під керуванням ОСОБА_7 , виїхав «Мерседес», після чого автомобіль «Skoda Octavia» під керуванням ОСОБА_7 спочатку зупинився, а потім різко почав рухатись заднім ходом, здійснивши на нього наїзд, що призвело до отримання ним тих тілесних ушкоджень, які виявлені та зафіксовані у висновку судово-медичної експертизи.
Потерпілий просить задовольнити у повному обсязі пред`явлений ним до обвинуваченого цивільний позов та стягнути з ОСОБА_7 на свою користь матеріальну шкоду у виді витрат на лікування у сумі 53968 грн., а також спричинену моральну шкоду у розмірі 60000 грн. Такий розмір моральної шкоди потерпілий обґрунтовує тим, що він протягом майже півроку був обмежений у русі, переніс оперативне втручання з вживленням у пошкоджену кінцівку імплантів. Будучи майстром спорту він вже ніколи не зможе стояти в своєму улюбленому каное та веслувати, оскільки перенесена травма позбавляє його такої можливості, докорінно змінивши його життя. В призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 покладається на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин події та цивільного позову, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України, суд ураховує не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Вчинений ОСОБА_7 злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно зі ст. 66 КК України, суд
не виявив.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, судом також не встановлено.
За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується формально позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, інформації про його офіційне працевлаштування або характеристики з місця роботи суду сторонами не надавалося. ОСОБА_7 має середню освіту, одружений, не має дітей, раніше не судимий.
Відповідно до висновку пробаційної служби, викладеного у досудовій доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є низьким, а тому його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 основне покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України. Призначити обвинуваченому такі покарання, як штраф або виправні роботи суд не має можливості за відсутності будь-якої достовірної та належної інформації про наявність у обвинуваченого офіційних трудових відносин, заробітної плати або інших доходів, тобто за відсутності інформації про його матеріальне становище.
При цьому суд з урахуванням обставин справи та особи винного дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення все ж можливі без відбування ним основного покарання та вважає за доцільне звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
Дане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Заявлений потерпілим цивільний позов підлягає частковому задоволенню, а саме в тій частині, яка визнана та не оспорюється обвинуваченим, тим самим суд фактично прийняв від ОСОБА_7 його визнання позову у зазначеній частині. При цьому суд враховує, що цивільний позов в частині відшкодування спричиненої потерпілому моральної шкоди, яка виразилася в перенесеному фізичному болі, душевних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, порушенні нормальних усталених життєвих зв`язків через неможливість активного способу життя та через необхідність вжиття додаткових зусиль для організації свого життя, слід задовольнити частково лише у розмірі 20000 грн., виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості.

В решті цивільного позову суд приймає рішення відмовити, як у заявленому безпідставно.
Судові витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1144 грн. (витрати на проведення судової автотехнічної експертизи) та у розмірі 1796 грн. 90 коп. (витрати на проведення судово-медичної експертизи щодо потерпілого) належить покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , стягнувши їх з нього на користь держави.
Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувалися.
Речові докази відсутні (суду не надавалися та судом не досліджувалися).
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі - з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз у розмірі 2940 гривень 90 копійок.
Прийняти від ОСОБА_7 його часткове визнання позову.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 53968 гривень та моральну шкоду у розмірі 20000 гривень.

В решті цивільний позов ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1