233 № 233/3245/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2019 року м. Костянтинівка
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Таганрог Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
16 лютого 2008 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , в результаті раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння автомобілем ЗІЛ-ММЗ, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , який знаходився в гаражному боксі, розташованому на території вищевказаного домоволодіння, для тимчасового використання автомобіля і тим самим задоволення особистих потреб, не маючи правочинностей щодо розпорядження та експлуатації транспортного засобу, вступив у попередню змову з іншою особою, матеріли кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження. Після чого, ОСОБА_8 , діючи умисно, шляхом вільного доступу, через відкриті ворота, разом з іншою особою проник в гаражний бокс, розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де розподіливши злочинні ролі, інша особа сів у кабіну автомобіля на водійське крісло і за допомогою пускового стартера почав здійснювати запуск двигуна автомобіля, а ОСОБА_8 приєднав буксирувальний трос одним кінцем до автомобіля, а другим до трактора Т-16, що знаходився у вищевказаному гаражному боксі і почав транспортувати автомобіль, внаслідок чого двигун автомобіля запустився.
Продовжуючи злочинний намір, ОСОБА_8 від`єднав буксирувальний трос, сів у кабіну автомобіля ЗІЛ-ММЗ, державний номер НОМЕР_1 , на водійське крісло, інша особа пересів на пасажирське крісло, після чого вони виїхали з приміщення гаражного боксу, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , таким чином незаконно заволоділи автомобілем ЗІЛ-ММЗ, державний номер НОМЕР_1 , чим заподіяли ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 3555 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, оскільки з моменту вчинення злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, минуло 10 років.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника, та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, додавши, що у 2008 році він працював у потерпілого в селі Артемо. Разом з Диблею вони вирішили прокотитися на автомобілі ЗИЛ. За допомогою трактору вони завели двигун, він сів за кермо, а ОСОБА_10 на пасажирське сидіння. Після чого вони направилися в сторону села, де в`їхали у яр. Потім вони залишили автомобіль і втекли. Після події він одразу виїхав до міста Таганрогу, де перебував до 2018 року. Йому не було відомо, що за даним фактом булав порушена справа і що його розшукують, оскільки він увесь час перебував за межами України.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.289 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, вважає, що ОСОБА_8 повинен бути покараний. Крім того, вважає, що працівники поліції сфальсифікували матеріали кримінального провадження.
Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років. Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.
Одночасно відповідно до ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.
Під ухиленням від слідства або суду з погляду на застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь - які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника ( нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів,…). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа ( що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу давності і з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. Відповідно, не визнається такою, що ухиляється від слідства або суду, невідома правоохоронним органам особа, яка вчинила злочин і переховується після цього, а також особа, хоч і відома компетентним органам, але причетність якої до вчинення злочину на момент її зникнення ще не встановлено.
Верховний Суд України у постанові від 19 березня 2015 року у справі за №5-1кс-15 зазначив, що: «При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватися юридично значущими ( а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально - процесуальний статус особи, яка вчинила злочин. Це має бути, особа, яка у встановленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Разом з тим на особу, яка вчинила злочин, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання ( навіть з метою уникнення кримінальної відповідальності), про юридично значуще ухилення від слідства говорити не можна».
Судом встановлено, що постановою слідчого СВ Костянтинівського РВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_11 від 20 квітня 2008 року матеріали кримінальної справи за №39-8463 відносно ОСОБА_8 на підставі ст.26 КПК України (в редакції 1960 року) були виділені в окреме провадження за №39-8463/а у зв`язку з неможливістю встановити його місцезнаходження.
Одночасно, відповідно до постанови слідчого СВ Костянтинівського РВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_11 від 20 квітня 2008 року досудове слідство у кримінальній справі за №39-8463/а було зупинено, на підставі п.3 ст.206 КПК України ( в редакції 1960 року), у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила злочин.
Виходячи з вищенаведеного, на час зупинення досудового слідства у кримінальному провадженні, на 20 квітня 2008 року, обвинувачений ОСОБА_8 не мав будь - якого кримінально процесуального статусу у даному провадженні, тобто він не був визнаний у встановленому порядку ані підозрюваним ані обвинуваченим, а отже не мав обов`язку з`являтись до правоохоронних органів за викликом.
Крім того, доказів того, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи обізнаним про кримінальне переслідування, умисно ухилився від досудового слідства з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, стороною обвинувачення суду не надано.
Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення з 16 лютого 2008 року, минуло більш ніж 10 (десять) років. Одночасно будь які обставини, які б зупиняли або переривали перебіг давності у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Обговоривши клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, з`ясувавши думку прокурора, який вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню; обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив задовольнити клопотання та звільнити його від кримінальної відповідальності, потерпілого ОСОБА_9 , який заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності; суд дійшов висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин, з дня вчинення якого минуло десять років, обвинувачений умисно не ухилявся від слідства та суду, нового злочину не скоїв.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Відомості про речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п.1, 285, 286, 369, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1