Справа № 214/5641/16-к
1-в/214/281/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі подання начальника Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченню строку випробування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнянка, Каховського району, Херсонської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, засудженого 08.12.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з випробуванням на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло зазначене подання.

Прокурором ОСОБА_5 надано заяву, в якій він заперечував проти задоволення подання.

Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явились, що відповідно до вимог ч.4 ст. 539 КПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, врахувавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого про постановлення його на облік по відбуванню покарання з випробуванням, дійшов наступного висновку.

Як вбачається зі змісту п. 9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання; якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання; у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в КВІ.

Так, судом встановлено, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.

Оглядом матеріалів особової справи № 60/2017 щодо засудженого ОСОБА_4 встановлено, що за період іспитового строку останній систематично не виконував покладені на нього обв`язки, а саме з 18.04.2017 року, 24.04.2017 року, 03.07.2017 року не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин.

Крім того, 23.11.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні за №0003087 від 03.11.2017 року. Кримінальне провадження направлено до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з обвинувальним актом. На час розгляду подання остаточного рішення по вказаному кримінальному провадженню не винесено, оскільки ОСОБА_4 оголошено в розшук

У свою чергу, відповідно до ст.1 КК України, Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Зі змісту ч.2 ст.65 КК України слідує, що метою призначення покарання є не тільки кара, а й виправлення особи та попередження нових злочинів.

Одним з інститутів кримінального закону, який направлений на реалізацію вказаної засади призначення покарання, а саме можливість виправлення засудженого та попередження нових злочинів, в розумінні ч.1 ст.75 КК України, є звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.

Аналізуючи вказані вище вимоги норм закону, суд приходить до переконання, що вчиняючи новий злочин в період іспитового строку, вчинення якого встановлено вироком суду, дає підстави вважати, що засуджений не виправдав попередній висновок суду про можливість звільнення його з випробуванням від реального відбування покарання, в результаті чого настають негативні наслідки для останнього у вигляді призначення покарання за сукупністю вироків. У разі виправдання довіри до засудженого та виправдання його, ці негативні наслідки законодавством виключені.

У свою чергу, як передбачено ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом; притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до спрямованості норм, які регулюють умови звільнення особи від покарання слід вважати, що застосоване в ст.ст.75, 78 КК України поняття «новий злочин» слід розуміти висунуте в порядку КПК України твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таке розуміння вжитого в ст.ст.75, 78 КК України поняття «новий злочин» буде відповідати такому завданню КК України як запобігання злочинам, оскільки ст.75 КК України беззаперечно та прямо передбачає, що умовою звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, є не вчинення ним протягом іспитового строку нового злочину.

Розуміння вжитого в ст.ст. 75, 78 КК України поняття «новий злочин» як такого, що може бути застосовано лише у випадку засудження особи за новий злочин, не буде сприяти тому, щоб засуджені, до яких застосовано випробування, утримувалися під час іспитового строку від вчинення нових злочинів, призведе до нівелювання такого завдання цього інституту як можливість виправлення засудженого та запобігання новим злочинам, таке розуміння може призвести до виключення правових наслідків, передбачених ч.3 ст. 78 КК України для тих випадків, коли особа під час іспитового строку вчинить новий злочин.

За таких обставин суд приходить до переконання, що маються вагомі підстави вважати, що ОСОБА_4 не утримався від вчинення в період іспитового строку нових злочинів, так як у встановленому КПК України порядку переслідується за обвинуваченням у вчиненні нових злочинів.

Отже, враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 в період іспитового строку, встановленого вироком суду від 08.12.2016 року, обвинувачується у вчиненні нового злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, суд не знаходить підстав для звільнення його від відбування покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2016 року в контексті вказаних вище вимог закону.

Також суд вважає, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2016 року, не призведе до порушення його прав, оскільки наслідки, передбачені ч.3 ст.78 КК України, можуть настати для нього лише в разі засудження за вчинення нового злочину.

Керуючись ст. 78 ч.1 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені подання начальника Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченню строку випробування відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1