Провадження №: 1-кс/755/9067/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009734 від 25.11.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Луганськ, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого: ТОВ ринок «Десна», охоронцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 24.11.2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території ринку «Десна», що за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 13-А, де працював охоронцем. Приблизно о 15 годині 20 хвилин, на територію вказаного ринку, в особистих справах, прийшов ОСОБА_7 . Перебуваючи поруч з входом до «Розливайки», що розташована на території вказаного ринку між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час вказаного конфлікту, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, використовуючи перевагу у віці та фізичній силі, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та настання тяжких наслідків, ОСОБА_4 , підійшов до потерпілого та склавши руку у кулак умисно наніс йому один удар в область голови, від чого ОСОБА_7 не втримався на ногах та впав, ударившись головою об металевий торгівельний прилавок. Після чого, потерпілий ОСОБА_7 підвівся та став на ноги, а ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії та бажаючи настання тяжких наслідків, умисно наніс йому ще один удар кулаком у область голови, від чого ОСОБА_7 упав на асфальт та вдарився обличчям. Після чого, ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину у невідомому напрямку.
У подальшому ОСОБА_7 , з отриманими внаслідок дій ОСОБА_4 , тілесними ушкодженнями було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з діагнозом згідно довідки №268 від 25.11.2019 року: ТЗЧМТ, забій головного мозку з формуванням гострої субдуральної гематоми над правою гемісферою головного мозку. Компресійно-дислокаційний синдром.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.121 КК України.
26.11.2019 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України після вчинення кримінального правопорушення.
27.11.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, допиту свідків, пред`явлення особи для впізнання, слідчого експерименту та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Крім того, адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , у порядку ст.ст.206, 208 КПК України, подав скаргу на незаконне затримання останнього, з посиланням на те, що були відсутні передбачені законом підстави для затримання підозрюваного.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та його захисника, які просили скаргу задовольнити та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, доводи прокурора, який просив у задоволенні скарги відмовити та обґрунтував клопотання, зазначивши обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступного.
Відповідно до ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно зі ст.177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до ОСОБА_4 .
Зокрема, як встановлено у судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до висновку, що до ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Щодо скарги адвоката ОСОБА_8 , на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_4 у порядку ст.ст.206, 208 КПК України, то статтею 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Як вбачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.11.2019 року, заступник начальника СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві підполковник поліції ОСОБА_9 розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009734 від 25.11.2019 року, 25.11.2019 року о 21 годині 00 хвилин у приміщенні кабінету №312 Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, у присутності захисника ОСОБА_8 фактично затримав 26.11.2019 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 на підставі ст.208 КПК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Разом з тим на час затримання ОСОБА_4 , обставини передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.208 КПК України були відсутні, оскільки цю особу не застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, а сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які б вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин також не були наявні.
Із положень ст.206 КПК України випливає, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, він зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу.
Згідно ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також ч.5 ст.206 КПК України передбачає, що незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Із норми ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У даному випадку, слідчим та прокурором, які були вільними у використанні своїх у спосіб та межах передбачених КПК України, не було доведено слідчому судді обставин передбачених п.1 та п. 3 ч.5 ст.206 КПК України.
Вказане свідчить про порушення вимог ч.4 ст.208 КПК України, що обумовлює необхідність вжиття передбачених процесуальним законом заходів щодо захисту прав людини.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 206, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 про незаконне затримання та звільнення особи з-під варти - задовольнити.
Визнати затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26 листопада 2019 року о 12 годині 00 хвилин, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009734 від 25.11.2019 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України незаконним, у зв`язку з чим звільнити останню з під-варти у залі суду негайно.
Скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 у порядку ст.206 КПК України від 27.11.2019 року направити прокурору Київської місцевої прокуратури №4, для проведення дослідження фактів, викладених у скарзі.
У задоволенні клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Луганськ, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого: ТОВ ринок «Десна», охоронцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Встановити строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом, у межах строку досудового розслідування, тобто до 27 січня 2020 року.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду;
- цілодобово не залишати місце проживання квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Органу внутрішніх справ негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: