Справа № 635/5975/19
Провадження № 1-кс/635/2788/2019
У Х В А Л А

22 серпня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 01.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

встановив:

16 серпня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 01.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на майно із забороною відчуження та користування, яке вилучено оглядом місця події 31.07.2019 поряд з домоволодінням за адресою: Харківська область, Харківський район с. Слобожанське, Першотравнева, 1, а саме на автомобіль ЗІЛ ММЗ 555 д.н.з. НОМЕР_1 та на вантаж дров твердих порід(колотих), без пластикових бірок, який знаходиться в кузові зазначеного автомобіля.

Як зазначено в клопотанні слідчого, 31.07.2019 працівниками СРПП Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області на трасі Харків-Липці поряд з домоволодінням за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське, вул. Першотравнева 1, був виявлений автомобіль ЗІЛ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з вантажем дров. Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст.214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2019 за №0000386 за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України. Під час проведення огляду місця події 31.07.2019 поряд з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , був виявлений та вилучений автомобіль ЗІЛ ММЗ 555 д.н.з. НОМЕР_1 та вантаж дров твердих порід(колотих), без пластикових бірок, який знаходився в кузові зазначеного автомобіля. Вказаний автомобіль з вантажем був вилучений у водія ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав товарно-транспортну накладну. Від давання показань водій ОСОБА_5 відмовився. ОСОБА_5 надав документ, накладна з №44, який написано ручкой, згідно вказаної накладної постачальником деревини є Ч.П. ОСОБА_6 в накладній у пункті: «Через кого» наявний запис: «Авто ЗИЛ 317-68ХА ОСОБА_5 », також у накладній зазначено, що вантажем є дрова твердих порід(колоті) кількістю 5 кубометрів, на документі наявна печатка ФОП ОСОБА_6 . При перевірці державного номера виявленого автомобіля на сайті «ДЕРЖАВНЕ АГЕНТСТВО ЛІСОВИХ РЕСУРСІВ УКРАЇНИ» за інтернет адресою «https://open.ukrforest.com/» вказується ТТН за номером « НОМЕР_2 » від 07.12.2018,яка була виписана ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» на об`єм деревини кількістю 4,9 кубометрів. Таким чином виявлено невідповідність документації, яка була надана ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля є ОСОБА_7 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,також згідно наданій документації мається довіреність серії НАВ840226, якою ОСОБА_7 уповноважує ОСОБА_8 , що зареєстрований в АДРЕСА_3 , на використання автомобіля ЗИЛ-ММЗ 555 з д.н.з. НОМЕР_1 . Вилучені в ході огляду місця події 31.07.2019 поряд з домоволодінням за адресою: Харківська область, Харківський район с. Слобожанське, вул. Першотравнева, 1, автомобіль ЗІЛ ММЗ 555 д.н.з. та вантаж дров твердих порід (колотих), без пластикових бірок, який знаходиться в кузові зазначеного автомобіля, є безпосередніми речовими доказами вказаного кримінального правопорушення. На теперішній час автомобіль ЗІЛ ММЗ 555 д.н.з. НОМЕР_1 та вантаж дров твердих порід(колотих), без пластикових бірок, який знаходиться в кузові зазначеного автомобіля, перебувають на штраф майданчику Липецького відділення поліції за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське, вул. Першотравнева 1. Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, що автомобіль ЗІЛ ММЗ 555 д.н.з. НОМЕР_1 та вантаж дров твердих порід(колотих), без пластикових бірок, який знаходиться в кузові зазначеного автомобіля, є речовими доказами, тобто знаряддями та предметами вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що вилучені автомобіль ЗІЛ ММЗ 555 д.н.з. НОМЕР_1 та вантаж дров твердих порід(колотих), без пластикових бірок, який знаходиться в кузові зазначеного автомобіля, є предметами та знаряддями кримінального правопорушення, які мають значення в якості речового доказу по якому необхідно провести ряд судових експертиз та інші слідчі дії та з метою забезпечення кримінального провадження шляхом його збереження

Слідчий Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати клопотання у його відсутність. Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно вимог пункту 3 частини першої статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 КПК України.

Відповідно вимог частини третьої статті 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам статті 171 КПК України, а частиною третьою статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог статті 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За змістом частини третьої статті 172 КПК України в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Вказане клопотання сторони обвинувачення подано до суду поза межами встановленого строку після усунення недоліків засобами поштового зв`язку 09.08.2019.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до частини п`ятої статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог пункту 2 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно частини одинадцятої статті 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина перша статті 173 КПК України).

Встановлено, що Липецьким ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 01.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Як убачається із витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000386 від 01.08.2019 проводиться по факту «31.07.23019 працівниками СРПП Липецького ВП Харківського ГУНП в Харківській області на трасі Харків-Липці поряд з домоволодінням за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Слобожанське, вул.Першотравнева, 1, був виявлений автомобіль ЗІЛ д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вантажем дров».

Правова кваліфікація при внесенні відомостей в ЄРДР визначена відповідно до ч.1 ст.246 КК України.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України характеризується сукупністю трьох ознак: діяння - незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників; суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння істотної шкоди; причинний зв`язок між діянням і наслідками.

В матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які дані про наявність саме перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників, віднесених до лісового фонду, не надано жодних доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно клопотання, взагалі відсутні дані про розмір збитків, отже досудовим розслідуванням не встановлено істотної шкоди у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №44 від 31.07.2019 виписаної ФО-П ОСОБА_6 через водія ОСОБА_5 на автомобілі ЗІЛ 317-68 ХА здійснювалось перевезення дров твердих порід (колотих) 5 куб/м.

Згідно частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчим в клопотанні не доведено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним в статті 98 КПК України, та не доведено необхідність збереження вказаного транспортного засобу та деревини, як речових доказів. У клопотанні слідчим не наведено жодних відомостей про те, що транспортний засіб зберіг на собі сліди злочину, а деревина є об`єктом кримінального правопорушення, не вказано яким саме чином зазначені в клопотанні транспортний засіб та деревина, можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, відсутність пред`явлення будь-яким особам підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, не встановлено розміру шкоди, обґрунтування співрозмірності обмеження права власності та наслідків арешту майна, інших обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не є обґрунтованим, оскільки слідчим всупереч вимогам частин першої-четвертої статті 170, частини третьої статті 171 КПК України не вказано підстави і мету арешту, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що арешт майна може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав власників та володільців його, що є неприпустимим, тому клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 01.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України відмовити.

Тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 31.07.2019 підлягає негайному поверненню особі, у якої його було вилучено.

Копію ухвали негайно надіслати слідчому СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1