В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/108/18

Провадження № 1-кп/348/64/19

24 вересня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судовогозасідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

потерілого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000655, за обвинувальним актом від 15.01.2018 року щодо обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, на утримані двоє неповнолітніх дітей, з повною середньою освітою, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, громадянина України, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які у виразились грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосування спеціально пристосованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах.

27.09.2017 року приблизно о 18 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи поблизу магазину «Світлячок», що розташований в с. Гвізд, по вул. Підлісна, 4 А, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, зустрів потерпілого ОСОБА_7 ..В ході спілкування обвинувачений ОСОБА_6 , використовуючи формальний привід для конфлікту, розпочав з потерпілим словесну суперечку. Під час якої обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, безпричинно,з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажаючи загальновизнані правила поведінки та моралі, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виражаючи свої дії нецензурними висловами, безпричинно вчинив бійку з потерпілим ОСОБА_7 ,спричинивши останньому декілька ударів руками в область голови.

В результаті чого потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця лівої орбітальної ділянки, садно спинки носа, подряпина верхньої губи, садно потиличної ділянки, садна скронево-потиличної ділянки справа, що згідно висновку експерта № 3-06/203-д від 12.12.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього, потерпілий ОСОБА_7 залишив місце події та направився в сторону вул. І.Франка у с. Гвізд, однак через декілька хвилин повернувся до магазину, де в той час знаходився обвинувачений ОСОБА_6 ..

Побачивши потерпілого ОСОБА_7 , який наближався до магазину «Світлячок», обвинувачений ОСОБА_6 умисно продовжив свої злочинні дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, нецензурно висловлювався в адресу потерпілого в присутності продавця та відвідувачів магазину, чим порушив нормальну роботу торгового закладу на тривалий час. При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 взяв у руки дві скляні пляшки від пива, які знаходились у ящику біля входу до вказаного магазину, схопив їх за горловини та розбив об сходи, виготовивши "розочки" і таким чином спеціально пристосував їх для нанесення тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, в присутності продавця та відвідувачів магазину, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажаючи загальновизнані правила поведінки та моралі, що супроводжувалось особливою зухвалістю, обвинувачений ОСОБА_6 умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 удар горловиною розбитої пляшки ("розочкою") у ліве передпліччя.

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді травматичного ушкодження м`яких тканин лівого передпліччя у виді ран з повним перетинанням сухожилки розгинача першого пальця, що не є небезпечними для життя в момент заподіяння, які викликали тривалий розлад здоров`я та згідно висновку експерта № 306/203-Д від 12.12.2017 відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що він 27.09.2017 року приблизно о 18 год. 00 хв. знаходився поблизу магазину «Світлячок», який знаходиться в с. Гвізд, по вул. Підлісна, 4 А, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, де зустрів потерпілого ОСОБА_7 . В ході спілкування в нього з потерпілим виник конфлікт. Він голосно виражався нецензурними висловами та в подальшому він розпочав бійку з потерпілим ОСОБА_7 та наніс умисно останньому декілька ударів руками в область голови. Причини конфлікту були формальні та незначні, на даний час вже добре не пам`ятає. В результаті чого потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. Після цього, останній пішов геть та направився в сторону вул. І.Франка у с. Гвізд. Однак через декілька хвилин повернувся до магазину. Побачивши, що потерпілий повертається, він знаходячись в магазині продовжував висловлюватися нецензурними совами в адресу потерпілого в присутності продавця та відвідувачів магазину, викрикувати, чим порушив нормальну роботу торгового закладу на тривалий час. Після чого він взяв у руки дві скляні пляшки від пива, які знаходились у ящику біля входу до вказаного магазину, схопив їх за горловини та розбив об сходи, виготовивши "розочки" та при наближенні потерпілого, умисно наніс останньому удар горловиною розбитої пляшки ("розочкою") у ліве передпліччя. При цьому він усвідомлював, що він порушую громадських порядок та не реагуючи на зауваження щодо припинення своєї протиправної поведінки, так як боявся нападу з боку потерпілого, тому пристосував бутилки для захисту.
У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. В судовому засіданні обвинувачений відмовився від захисника так як свої інтереси захищав самостійно, про що написав заяву. Ствердив, що він засуджує свою поведінку, висловлює щирий жаль з приводу вчиненого. Ним повністю відшкодовано потерпілому завдану шкоду, який до нього не має претензій, також він просив вибачення у власника магазину та усунув заподіяну шкоду. Просить суворо не карати та обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі .

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснив, що він 27.09.2017 року близько 18 год. 00 хв. знаходився поблизу магазину «Світлячок», що в с. Гвізд по вул. Підлісна 4 А, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, де зустрів обвинуваченого ОСОБА_6 .. В ході спілкування ОСОБА_6 розпочав з ним словесну суперечку, а пізніше безпричинно вчинив бійку з ним, під час якої умисно наніс йому декілька ударів руками в область голови. Після цього він пішов геть з місця події, однак через декілька хвилин повернувся до магазину, де в той час знаходився обвинувачений ОСОБА_6 . Останній побачивши, що він наближається до магазину «Світлячок», перебуваючи на сходах магазину взяв у руки дві скляні пляшки від пива, які знаходились у ящику біля входу до магазину, схопив їх за горловини та розбив об сходи та безпричинно, висловлюючись нецензурно та зухвало, умисно наніс йому удар горловиною розбитої пляшки у ліве передпліччя. Стверджує що не перебуває з обвинуваченим у неприязних відносин, конфліктів попередньо не мав, вони є односельчанами,при цьому жодних дій в бік обвинуваченого не вчиняв. Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , він отримав тілесне ушкодження які відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження. На даний час обвинуваченим йому повністю відшкодовано матеріальні збитки, стан його здоров`я задовільний,претензій до нього немає. В подальшому потерпілий в судове засідання не з"явився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_8 допитана в судовому засіданні дала показання, що вона є власником магазину «Світлячок», що розташований в АДРЕСА_1 .

27 вересня 2017 біля 17 год. 00 хв. до неї зателефонувала продавець магазину ОСОБА_9 та розповіла, що в магазині відбувся конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 .. В результаті чого обвинуваченим був порушений розпорядок роботи магазину та вчинені хуліганські дії. Крім того, обвинувачений наніс різані рани розбитими пляшками від пива потерпілому ОСОБА_7 .. Через деякий час вона приїхала до приміщення магазину, де побачила побиті бутилки, багато крові, розбите скло. Режим роботи магазину порушено на тривалий час. Обвинувачений шкоду відшкодував, скло в вікно магазину вклав, просив вибачення.Вона не зверталась із заявою про визнання її потерпілою. До вказаних обставин конфліктів з обвинуваченим неї не було.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 також доводиться письмовими доказами:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 27.09.2017 з якого вбачається, що слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, лейтенант поліції ОСОБА_10 прийняв усну заяву від ОСОБА_11 про те, що 27.09.2017 року близько 17:0 год в с.Гвізд біля магазину "Світлячок " громадянин на ім"я ОСОБА_12 наніс йому тілесні ушкодження розбитою скляною пляшкою у вигляді різаних ран лівої руки (а.с. 109);

-даними протоколу огляду місця події від 27.09.2017 р. та фототаблицею зображень до нього, з яких вбачається, що слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, лейтенант поліції ОСОБА_10 в присутності понятих провів огляд місця події, об?єктом огляду є територія та приміщення магазину "Світлячок" в с.Гвізд по вул. Підлісна, 4А, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, яким деталізовано місце вчинення злочину (а.с. 111-131);

- висновком експертизи № 306/203/Д від 15.12.2017 року, згідно якого в ОСОБА_7 виявлено такі тілесні ушкодження: синець лівої орбітальної ділянки, садно спинки носа, подряпина верхньої губи, садна потиличної ділянки, садно скронево-потиличної ділянки справа, травматичне ушкодження м`яких тканин лівого передпліччя у вигляді ран з повним перетинанням сухожилка розгинача першого пальця з приводу чого була проведено хірургічна операція 01.11.2017р. (Пластика ЕРІ І пальця лівої кисті). Вищевказані тілесні ушкодження отримані від дії тупих твердих предметів, окрім вище зазначеної травми лівого передпліччя, а подряпина від дії твердого тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, можуть відповідати терміну утворення вказаному в даній постанові. Так як, в наданій медичній документації не описані краї та кінці ран лівого передпліччя з ушкодженням сухожилка першого пальця, визначитись за характер травмуючого знаряддя, не надається можливим. Згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» вказана травма лівого передпліччя з ушкодженням сухожилка першого розгинача пальця, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, та викликали тривалий розлад здоров`я; решта виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Характер, локалізація виявлених тілесних ушкоджень не виключають можливості їх утворення і від ударів руками чи ногами у вказані анатомічні ділянки в кількості не менше восьми фізичних контактних дій (а.с. 141-143).

- даними протоколом проведення слідчого експерименту від 06.01.2018 р. та фототаблицею зображень до нього, згідно якого слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, лейтенант поліції ОСОБА_10 в присутності понятих та підозрюваного ОСОБА_6 провів слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_6 деталізовав обстановку та умови вчинення злочину ( а.с. 150-159);

- висновком експерта за № 2.2-0127/17 від 31.10.2017 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. На наданому на дослідження уламку скла коричневого кольору, виявлено кров людини з антигеном В та ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО. Дані сліди могли утворитися від особи з групою крові В (III), в тому числі від потерпілого ОСОБА_7 (а.с. 167-171).

Крім того, суд зазначає, що ухвалою Надвірнянського районного суду від 19.12.2018р. кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000655 за обвинувальним актом від 15.01.2018 року в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_7 від обвинувачення.

Таким чином зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілого, свідка, письмовим доказам по справі.

Показання потерпілого та свідка послідовні, узгоджуються з письмовими документами та відповідають встановленими в судовому засіданні фактичним обставинам.

Також суд враховує, що згідно роз`яснень, які містить п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику у справах про хуліганство» дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 наніс удари потерпілому у громадському місці, в магазині, в присутності інших осіб, не реагуючи на зауваження щодо припинення своєї протиправної поведінки, у денний час доби, використовуючи формальний привід, з очевидним для нього грубим порушенням громадського порядку, що супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, застосувавши предмет, спеціально пристосованого для ударів, розбивши скляну пляшку та виготовивши "розочку" .
При цьому, твердження обвинуваченого про те що, він боявся нападу потерпілого з огляду на раніше виниклий конфлікт та пристосував бутилки для захисту не знайшли свого об`єктивного підтвердження та на думку суду є неспроможними.
Як видно із обставин справи конфлікт вичерпав себе в момент його закінчення, не отримав негативного подальшого розвитку, потерпілий пішов геть, це не викликало особистої неприязні між обвинуваченим та потерпілими і, як видно із перебігу інкримінованого обвинуваченим посягання, не стало складовою (умовою) причини його вчинення.
Обвинувачений покликається також на те, що взяв та розбив пляшки не для використання їх травмувальних властивостей з хуліганською метою, а для можливого самозахисту побачивши, що потерпілий наближається до магазину, однак твердження такого змісту не впливають на кримінально-правову оцінку хуліганства.
Однак для кваліфікації хуліганства момент виникнення бажання його вчинити не є визначальним, оскільки не є конструктивною ознакою (складовою) цього посягання. Цей стан не виключає й того, що особа, яка не планувала або завчасно не готувалася і не мала наміру вчинити хуліганство, водночас може скоїти це діяння згодом за будь-яких обставин.
Підстав, з яких потерпілий міг би обмовити обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено. Оскільки зібрані у справі докази, що були досліджені під час судового розгляду, суд вважає послідовими, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, суд і покладає їх в основу обвинувального вироку.
При цьому, оцінюючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що обвинувачений діяв у відповідь на дії особи, яка була значно сильніша за обвинуваченого, і тому з метою самооборони застосував «розочку», суд враховує правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду 24.01.2019 року № 444/1586/15-к, згідно якої застосування обвинуваченим розбитої скляної пляшки розочка є неспіврозмірним діям потерпілого.
Таким чином, оцінюючи в сукупності здобуті докази, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Дії ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 296 КК України, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосування спеціально пристосованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, кваліфіковані вірно.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризуються позитивно, скарг на обвинуваченого до виконкому сільської ради не надходило, що на обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, те, що обвинувачений вину визнає та шкодує про вчинене, а також обставини, що пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якщують покарання обвинуваченого суд враховує: щире каяття у вчиненному, так як обвинувачений критично оцінює свою злочинну поведінку, засуджує її, проявляє почуття сорому та докорів сумління, прагне усунути нанесену шкоду, а також активне сприяння у розкриттю злочину, оскільки обвинувачений на досудовому розслідування так і в суді давав послідовні визнавальні показання, добровільно брав участь у слідчих діях та добровільне повне відшкодування потерпілому завданих злочином збитків, а також добровільне відшкодування судових витрат.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
Крім того, суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує, висновки викладені у досудові доповіді від 31.07.2018 р., підготовлених відділом пробації згідно яких існує середній ризик ймовірність вчинення повторного правопорушення обвинуваченим. Також з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе з застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с. 51-55).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах мінімальної санкції, встановленої у частині статті, що передбачає відповідальність за вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 4 ст. 294 КК України -у виді позбавлення волі.
Разом з тим враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 хоча і вчинив тяжкий злочин, однак з врахуванням особи винного, що обвинувачений згідно ст.89 КК України не судимий, працює по тимчасовим заробіткам, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, висловлює щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд, з врахуванням інших обставин справи зокрема думки потерпілого, який просить не карати обвинуваченого, усунення заподіяної шкоди, а також беручи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому є всі підстави застосувати ст.75 КК України і звільнити обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком. Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_6 слід визначити два роки.
Згідно з ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_6 під час іспитового строку слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 370, 374 КПК України, суд.-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України та призначити покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ по кримінальному провадженню: чотири розбитих пляшки від пива які вилученні під час місця події 27.09.2017 року, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1