В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.09.2019 Справа №607/8638/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 01 лютого 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-04 листопада 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2019 року у ОСОБА_3 , який раніше судимий за умисний корисливий злочин проти власності, судимість за який не знято та не погашено, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, 01 лютого 2019 року близько 17 години 40 хвилин, ОСОБА_3 , взявши з собою заздалегідь підготовлені монтажні лази (кігті) та плоскогубці, направився в сторону села Смиківці Тернопільського району, де за межами вказаного населеного пункту, близько 25 метрів від інформаційно - вказівного знаку з надписом «Байківці», на бетонній електроопорі, помітив провід алюмінієвий марки А-63. Одівши монтажні лази (кігті) ОСОБА_3 піднявся на верхню частину електроопори, де, усвідомлюючи протиправність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків та те, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, за допомогою плоскогубців, обрізав провід алюмінієвий марки А-63, довжиною 50 метрів, загальною вартістю 853,04 гривні. Однак, не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час обрізання проводів був виявлений потерпілим ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

18 червня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно якої сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений, із застосуванням ст. 69 КК України, шляхом призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, а саме у виді громадських робіт строком на 240 годин.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст. 474 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_3 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, дав згоду на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. А також, відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Злочин (кримінальне правопорушення), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та у вчиненні якого він визнав себе винуватим, згідно із вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілим є ОСОБА_5 .

В статті 471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення. Надана суду угода про примирення від 18 червня 2019 року у вказаному провадженні відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , які підтримують та просять затвердити угоду про примирення, думку прокурора, який не заперечив проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч.3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, з`ясувавши у потерпілого, що він розуміє наслідки укладання угоди та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 18 червня 2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за викладених в угоді обставин, та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, шляхом призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, у виді громадських робіт строком на 240 годин, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 18 червня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000058 від 01 лютого 2019 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1