Справа № 204/8051/19
Провадження № 1-кс/204/2395/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Первомайське, Шевченківського району, Харківської області, українки, громадянки України, маючої професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню доньку, зі слів проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2019 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 16.11.2019, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , разом із співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей момент, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 16.11.2019, близько 22 години 00 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечного наслідку у вигляді смерті ОСОБА_7 , господарським (кухонним) ножем, який тримала в руці, з метою вбивства, умисно нанесла останньому один удар в область лівої бічної поверхні живота та один удар в область передньої черевної стінки живота, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження, від яких останній помер.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.1 ст.115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
За вказаним фактом 17.11.2019 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00012331, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 17.11.2019 року; протоколом огляду місця події ( трупу) від 17.11.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.11.2019 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.11.2019 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 17.11.2019 року; речовими доказами у кримінальному провадженні; іншими матеріалами кримінального провадження.

17.11.2019 року по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано уповноваженою особою без ухвали слідчого судді за наявністю підстави, передбаченої ч. 1 ст. 208 КПК України.

18.11.2019 року по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 , в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, на утримані нікого не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що дає підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. В ході досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 є знайомою свідка у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 , показання якого є важливим доказом у кримінальному провадженні, їй також відомо місце його мешкання, а також підозрювана ОСОБА_5 може чинити вплив на вказаного свідка, у зв`язку з чим, у досудового розслідування є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні за для зміни їх показань. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування до підозрюваної ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам, а також забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. У зв`язку з чим слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрювана у судовому засіданні заперечувала проти застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та зазначила, що реєстрації вона не має, але проживає за зазначеною адресою у родича, місця роботи вона не має, її утримує її чоловік, який знаходиться на заробітках у Польщі. У неї є донька, яка навчається в Синельниково, та проживає інколи з нею, а іноді з бабусею в Синельниково.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні підтримав позицію підозрюваної, зазначив що на її утриманні знаходиться дочка, та просив застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України. Постійного місця реєстрації та місця постійного проживання не має, не працює, хоча і зазначає що на її утриманні знаходиться малолітня донька. Зі слів підозрюваної її донька навчається у СМТ Синельниково іноді проживає у матері її чоловіка, тобто бабусі. А тому суд прийшов до висновку, що підозрювана не має тісних соціальних зв`язків.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також впливати на свідка ОСОБА_8 .

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки підозрювана ОСОБА_5 враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Стосовно ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки підозрювана ОСОБА_5 може здійснити вплив на свідка ОСОБА_8 , показання якого є важливими для даного кримінального провадження.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, враховуючи її вік, стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, місця проживання та місця реєстрації, відсутність стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та здійснювати вплив на свідка ОСОБА_8 , слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 , оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не встановлювати розмір застави в кримінальному провадженні, зокрема у випадку щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Зважаючи на те, що підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного вбивства, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 15 січня 2020 року.

Ухвалу направити до Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1