КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/3326/2019 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 314 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000429 - прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2019 року щодо обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гребінки Васильківського району Київської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000429 стосовно ОСОБА_9 повернуто прокурору для продовження досудового розслідування.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення ОСОБА_9 викладене в порушення ст. 17 КПК України та ст. 62 Конституції України, а саме принципу презумпції невинуватості, що є перешкодою для призначення справи до судового розгляду, оскільки у формулюванні обвинувачення вказані конкретні прізвища осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, як таких, що за попередньою змовою з ОСОБА_9 вчинили злочини, передбачені ч. 3 ст. 307 КК України, хоча вони до цього часу не засуджені і не вказані прокурором в обвинувальному акті як обвинувачені.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги кримінального процесуального закону під час проведення підготовчого судового засідання, водночас обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 повернуто прокурору безпідставно.

Як указує прокурор, суд в порушення вимог ч. 2 ст. 314 КПК України, положень ст. 53 КПК України, проігнорував клопотання захисника ОСОБА_7 щодо проведення підготовчого судового засідання у режимі відеоконференції за його участі та необґрунтовано залучив іншого захисника для участі у підготовчому судовому засіданні, при цьому замість з`ясування в учасників судового розгляду їх думки щодо можливості призначення судового розгляду, головуючий за власною ініціативою поставив на обговорення питання щодо повернення прокурору обвинувального акта у зв`язку з порушенням вимог ст. 291 КПК України.

Що стосується підстави повернення обвинувального акта, то прокурор стверджує, що цей документ містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, складений та затверджений з дотриманням вимог процесуального закону, до нього долучені обов`язкові додатки, а висновки суду про те, що посилання в обвинувальному акті на прізвища інших учасників організованої групи, які не мають процесуального статусу в цьому провадженні, свідчить про порушення загальних засад кримінального провадження, зокрема, презумпції невинуватості, являються безпідставними та передчасними. Оскільки особам, які зазначені в обвинувальному акті ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та 30 січня 2019 року обвинувальний акт щодо них направлено до суду в межах іншого кримінального провадження, посилання на цих осіб в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 не є обставиною, яка суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства, адже в обвинувальному акті вказані всі обставини даного кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційного прохання, заперечення захисника з приводу поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, то, відповідно, формулювання обвинувачення викладається у такому виді, як це вважає необхідним прокурор. Разом із цим, спосіб викладення формулювання обвинувачення може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який згідно з вимогами ст. 337 КПК України здійснюється лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Підготовче судове засідання згідно з ч. 2 ст. 314 КПК України проводиться за правилами судового розгляду.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на недотримання процедури проведення підготовчого судового засідання є непереконливим, підстав вважати, що судом були порушені вимоги ст. 53 КПК України та права обвинуваченої на захист, у колегії суддів немає.

Між тим, з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000429 вбачається, що висунуте обвинувачення цим процесуальним документом лише ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, при цьому за кваліфікуючою ознакою - вчинене організованою групою, отже цілком логічним та правильним є те, що в обвинуваченні викладені конкретні дії як ОСОБА_9 , так і інших учасників організованої групи, пов`язані із виконанням об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України.

При цьому зазначення в тексті обвинувального акта прізвищ інших осіб - учасників організованої групи, яким висувалося обвинувачення в межах іншого кримінального провадження, бо матеріали щодо ОСОБА_9 були виділені в окреме провадження і вона перебувала у розшуку, на переконання колегії суддів, не є підставою для повернення прокурору обвинувального акта, а дотримання вимог ст. 17 КПК України в даному випадку може бути забезпечене судом як під час судового розгляду, так і під час ухвалення вироку, в якому при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення суд не буде зазначати прізвища осіб, які були указані в обвинувальному акті, але провадження щодо яких не розглядалось.

Колегія суддів доходить такого висновку, враховуючи також і те, що обвинувальний акт щодо інших осіб, згаданих в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 , прокурором також переданий на розгляд Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, тобто на даний час є можливість вирішити питання про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень в порядку ст. 334 КПК України.

За таких обставин, посилання суду на наявність в обвинувальному акті прізвищ інших осіб, які не є обвинуваченими та щодо можливого порушення права на захист таких осіб, не може бути самостійною підставою для повернення прокурору обвинувального акта, який у цілому за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Отже доводи апеляційної скарги про відсутність у суду першої інстанції достатніх підстав для повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_9 прокурору є обґрунтованими.

Оскільки під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, допущених при складанні обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , які б перешкодили призначенню кримінального провадження до розгляду, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2019 року підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000429 стосовно ОСОБА_9 повернуто прокурору для продовження досудового розслідування, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4