Провадження № 1-кс/161/5639/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 12 липня 2019 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьку клопотання № 161/11040/19 старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 .

Просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голоби Ковельського району Волинської області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, освіта вища, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на два місяці. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою їх вимогою;

- носити електронний засіб контролю;

- не залишати цілодобово місця свого постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- здати свій закордонний паспорт з підстав, викладених в клопотанні.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання та пояснив, що є всі наявні ризики, які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі без обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зможе вчинити дії, направлені на ухилення від кримінальної відповідальності. А саме переховуватись від органів досудового розслідування, а також суду, незаконно впливати та свідків у кримінальному провадженні, іншим способом перешкоджати кримінальному провадженні. А тому у зв`язку із чим необхідно застосувати у відношенні нього запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту. Просив клопотання задовольнити з цих підстав.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання підлягає до задоволення, та пояснив, що повністю підтримує пояснення слідчого, в матеріалах клопотання є докази для застосування у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання щодо обрання у відношенні підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та пояснив, що слідчим належним чином не доведено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За загальними приписами вище зазначених правових норм КПК України, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України );

мати на увазі, що до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених главою 18 КПК України (ч. 7 ст. 194 КПК);

ретельно перевіряти дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 213 КПК України у випадках затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

Крім того, слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку ст. 206 КПК.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що у провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 21.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Також встановлено, що орган досудового розслідування вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України обгрунтовують зібраними по кримінальному провадженню доказами, які зазначені у клопотанні.

Однак, суд приймає до уваги, що згідно презумпції невинуватості, як основоположного конституційного принципу судочинства, визначеного ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 КПК України, відповідно до яких особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Таким чином, у відповідності до положень ст. 12 КК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Також судом встановлено і це вбачаться із змісту самого клопотання, що стороною кримінального провадження у своєму клопотанні вказується про наявність таких ризиків, як переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, в ході судового розгляду клопотання по суті, судом достовірно встановлено, а стороною кримінального провадження доведено наявними в матеріалах клопотання доказами, наявність такого ризику, зокрема, як переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Оскільки, хоча ОСОБА_5 раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. А тому за таких обставин, приймаючи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, суд знаходить такий ризик обгрунтованим.

Також в ході судового розгляду клопотання по суті, судом достовірно встановлено, а стороною кримінального провадження доведено наявними в матеріалах клопотання доказами, наявність такого ризику, зокрема, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Судом при розгляді клопотання достовірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_7 особисто знайомі між собою, володіють засобами зв`язку один одного. Внаслідок чого, ОСОБА_5 має реальну можливість незаконного впливу на зазначену особу, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому стороною кримінального провадження суду не доведено достатніми, достовірними, допустимими та належними доказами наявність такого ризику, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так як стороною кримінального провадження, на підтвердження наявності такого ризику, не додано жодного доказу у відповідності до вимог ст. ст. 84 86 КПК України. Крім того, в клопотанні взагалі не зазначено та не обґрунтовано, яким саме іншим чином підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, обставини такого ризику повинні бути зафіксовані та підтверджуватись конкретними доказами. Сама по собі фізична можливість вчинення підозрюваним певних дій, як прояв відсутності перешкод для цього, не може свідчити про реальний намір їх вчинити та, відповідно, про їх існування.

При цьому, у суду не виникає сумнівів щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України. Оскільки самим ОСОБА_5 або його захисниками зокрема, ОСОБА_6 повідомлення про підозру не оскаржувалось.

Також в ході судового розгляду клопотання по суті судом встановлено і це також вбачається із змісту самого клопотання, що стороною кримінального провадження належним чином обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Оскільки, хоча ОСОБА_5 раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Що в сукупності з категорією кримінального правопорушення, у вчинення якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , унеможливлює застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України. При цьому, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та які в дійсності знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду клопотання по-суті та доведені стороною кримінального провадження - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків. При цьому стороною кримінального провадження виконано вимоги п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, та доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, які в ході судового розгляду клопотання по суті знайшли своє підтвердження і судом приймаються до уваги та зазначені у клопотанні. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При вирішенні питання про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обгрунтовано підозрюється, наявність в нього зареєстрованого місця проживання, міцність соціальних зв`язків, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні останньому залишати житло, що за адресою АДРЕСА_1 , цілодобово.

Оскільки, суд у відповідності до положень ч. 4 ст. 194 КПК України застосовує у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, які передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання і передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Приймаючи до уваги обставини, достовірно встановлені судом при розгляді клопотання по суті, та ризики, безпосередньо передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до обґрунтованого висновку про зобов`язання підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати до старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_8 за кожною вимогою, а разі неможливості прибути у визначений час та дату завчасно повідомити про це особу, яка здійснила виклик;

- носити електронний засіб контролю у вигляді електронного браслета на зап`ясті правої або лівої руки.

При цьому, не підлягає покладенню на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку, передбаченого п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Оскільки стороною кримінального провадження не надано суду жодних доказів, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон був виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

А також не підлягає покладенню на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку не залишати цілодобово місця свого постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду. Оскільки такого обов`язку ч. 5 ст. 194 КПК України не передбачено взагалі, та він, фактично, повністю дублює обраний судом запобіжний захід. Крім того, судом при розгляді клопотання достовірно встановлено дійсну адресу проживання підозрюваного ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 .

Вказана адреса знаходиться на території міста Луцька, Волинської області. Орган Національної поліції, який обслуговує даний район є Луцький ВП ГУНП у Волинській області. А тому дана ухвала підлягає до виконання цим органом Національної поліції України.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями.

При обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк домашнього арешту для підозрюваного ОСОБА_5 становить два місяці з дня постановлення ухвали.

Керуючись ст. ст. 193, 194, 196 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Голоби Ковельського району Волинської області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, освіта вища, одруженого, працюючого на посаді начальника відділу виробничого підрозділу №2 ДП «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з покладенням виконання обов`язків виконуючого обов`язки директора ДП «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді - домашнього арешту строком на два місяці та заборонити йому цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, а саме:

- прибувати до старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_8 за кожною вимогою, а разі неможливості прибути у визначений час та дату завчасно повідомити про це особу, яка здійснила виклик;

- носити електронний засіб контролю у вигляді електронного браслета на зап`ясті правої або лівої руки.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвалу для виконання передати Луцькому ВП ГУНП України у Волинській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали два місяці з дня постановлення ухвали.

Строк домашнього арешту у підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 13 вересня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала в повному об`ємі

складена 19 липня 2019 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1