Справа № 277/876/19
1-кс/277/284/19
У Х В А Л А

"30" серпня 2019 р. смт Ємільчине

Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю: секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, без фіксування технічними засобами, клопотання слідчого СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 28.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшло вищевказане клопотання слідчого СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , в якому слідчий просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 27.08.2019 року біля 13.00 год. малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи велосипедом по провул. Хліборобному та виїжджаючи на автодорогу по вул. Хліборобній, що в с. Великий Яблунець, Ємільчинського району Житомирської області, при цьому повертаючи ліворуч, не впевнившись в безпеці дорожньої обстановки, не надав переваги в русі автомобілю ЗИЛ-ММЗ 554, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по вул. Хліборобній, як наслідок здійснив зіткнення з правою частиною автомобіля, внаслідок чого відбулося падіння, автомобіль здійснив наїзд правим заднім колесом на велосипед, малолітньому ОСОБА_5 прижало праву ногу і він отримав тілесні ушкодження з якими був доставлений до Ємільчинської ЦРЛ.

За вказаним фактом 28.08.2019 року СВ Ємільчинського ВП внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час проведення огляду місця події, а саме місця ДТП, 27.08.2019 року до Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області було вилучено автомобіль марки "ЗИЛ-ММЗ" моделі "554" р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ДП "Ємільчинське лісове господарство" та яким на момент ДТП керував ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Також під час проведення ОМП 27.08.2019 року до Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області було виявлено та вилучено велосипед марки "ТОТЕМ", з механічними пошкодженнями, яким керував малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законним представником якого є його мати ОСОБА_7 (моб.тел. НОМЕР_3 ), які проживають за адресою: АДРЕСА_2 (документи на велосипед відсутні).

Вказаний автомобіль та велосипед 28.08.2019 року визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Слідчий СВ Ємільчинського ВП Новоград Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області, прокурор направили до суду заяви, де вказали, що клопотання про арешт майна підтримують у повному обсязі та просили його задовольнити, а також провести розгляд без їх участі.

Представник власника майна ДП «Ємільчинське ЛГ», ОСОБА_8 направив до суду заяву, просив провести розгляд клопотання без його участі, а також клопотання задовольнити частково, а саме накласти арешт на автомобіль марки "ЗИЛ-ММЗ" моделі "554" р.н. НОМЕР_1 з переданням на зберігання ДП «Ємільчинське ЛГ» без права користування.

Законний представник малолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання про арешт майна була повідомлена належним чином.

Слідчий суддя вивчивши клопотання слідчого Ємільчинського ВП, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Встановлено, що у провадженні Ємільчинського ВП Новоград Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000203 від 28.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ГУНП в Житомирській області від 28.08.2019 року автомобіль марки "ЗИЛ-ММЗ" моделі "554" р.н. НОМЕР_1 , велосипед марки "ТОТЕМ" з механічними пошкодженнями, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні за № 0000208 та передано на зберігання до Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст.171, ч. 2 ст.167 КПК України).

В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Щодо інших підстав для накладення арешту, то обов`язковими передумовами вирішення питання для накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети - забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно зі ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченомуст. 291 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи підозра жодній особі не пред`явлена.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст. 41 Конституцією України.

Окрім того, статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Дослідивши вищевказані докази в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про те, що матеріали, надані слідчим, вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на речі, та не застосування цих заходів забезпечення кримінального провадження не дають змоги досягти дієвості цього кримінального провадження. Крім того, під час дослідження вищевказаних доказів, було встановлено, що обмеження права власності у даному випадку співмірно із завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на майно допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на викладене найменш обтяжливим способом арешту майна є заборона відчужувати арештоване майно, з обмеженням права користування цим майном.

Отже, враховуючи, що кримінальне правопорушення, інформація про яке внесена до ЄРДР за № 0000203 від 28.08.2019 року, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, та з огляду на те, що ДП "Ємільчинське лісове господарство" не має наміру перешкоджати роботі органів досудового слідства, налаштоване на співпрацю з ними, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим накласти арешт на автомобіль та передати його на відповідальне зберігання ДП "Ємільчинське лісове господарство" з покладенням на нього обов`язку надати транспортний засіб для проведення будь яких слідчих дій, зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити ДП "Ємільчинське лісове господарство" про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

В частині накладення арешту на велосипед марки "ТОТЕМ" з механічними пошкодженнями клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області к-на поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки "ЗИЛ-ММЗ" моделі "554" р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ДП "Ємільчинське лісове господарство", шляхом передачі тимчасово вилученого автомобіля марки "ЗИЛ-ММЗ" моделі "554" р.н. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ДП "Ємільчинське лісове господарство" (юридична адреса: 11201, Житомирська область Ємільчинський район, с. Руденька, вул. Незалежності, 181, поштова адреса: 11201, Житомирська область, смт Ємільчине, вул. Миру, 1,) з застосуванням заборони на користування та відчуження автомобіля марки "ЗИЛ-ММЗ" моделі "554" р.н. НОМЕР_1 , з покладенням на ДП "Ємільчинське лісове господарство" обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку та на вимогу слідчого СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області по кримінальному провадженні № 0000203 від 28.08.2019 року, надати автомобіль для проведення слідчих дій.
Попередити ДП "Ємільчинське лісове господарство" про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Накласти арешт на велосипед марки "ТОТЕМ" з механічними пошкодженнями, яким керував та який належить малолітньому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , законним представником якого є його мати ОСОБА_7 .

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали після її постановлення вручити слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам, роз`яснивши право звернутися з клопотанням про скасування арешту майна у відповідності до ст. 174 КПК України.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1