Провадження №1-кп/761/1854/2019
В И Р О К
іменем України

02 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 151 001 000 080 58 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживає у цивільному шлюбі, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого за трудовими угодами, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку грудня 2014 року, перебуваючи поблизу ринку «Юність», що по вул..Миропільськога, 2 в м.Києві обвинувачений ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з особою, відносно якої обвинувальний акт по аналогічному обвинуваченню перебуває на розгляді у Дарницькому районному суді м.Києва ( надалі Особа 2) та діючи умисно з корисливих спонукань запропонував останньому вчинити крадіжку комплектуючих з рекламного щита, на що останній погодився.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 разом з особа 2 18.12.2014 року приблизно о 17 год.37 хв приїхали на заздалегідь орендованому автомобілі «Газель» до рекламного щита, що знаходився на стіні будівлі по вул..Жилянська, 107 в м.Києві. Діючи узгоджено умисно та таємно, за раніше розробленим планом, ОСОБА_5 піднявся по драбині до щита, а Особа 2 залишилась внизу, спостерігаючи за обстановкою з тим, щоб попередити ОСОБА_5 про можливе викриття. Переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_5 за допомогою викрутки демонтував щит та викрав у такий спосіб 168 штук ламелів з алюмінію вартістю 125 грн. кожна, що належать ТОВ «РА КРАШ», які по черзі передавав Особа 2, а той поміщував їх до багажного відділення автомобіля.

Після чого ОСОБА_5 разом з особою 2 з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ТОВ «Ра Краш» матеріальної шкоди на загальну суму 21 000 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність обвинувачений ОСОБА_5 на початку березня 2015 року, перебуваючи по вул..Вершигори,1 у м.Києві, з корисливих мотивів знов запропонував особа 2 вчинити крадіжку комплектуючих рекламного щита, що розміщений по вул. Овруцькій у м.Києві, на що останній погодився.

Реалізуючи злочинний умисел, діючи умисно з корисливих спонукань, ОСОБА_5 разом з Особа 2 прибули на заздалегідь орендованому автомобілі «Мерседес Бенс Спрінтер» до рекламного щита, що знаходиться на стіні будівлі по вул..Овруцька,23 в м.Києві, де вирішили повторно таємно викрасти алюмінієві ламелі, які за допомогою кріплень буди розміщені на рекламному щиті.

Обвинувачений ОСОБА_5 , діючи узгоджено та у відповідності до розподілених ролей, у невстановлений час, підійшли до щита за вище вказаною адресою та підставили до нього металеву драбину, яку заздалегідь приготовили для вчинення злочину. Після чого Особа 2 залишилась внизу, спостерігаючи за прилеглою територією з тим, щоб попередити ОСОБА_5 у разі їх викриття. А ОСОБА_5 піднявся по драбині до рекламного щита, де впевнився, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи таємно для оточуючих, за допомогою завчасно приготовленої викрутки, викрав шляхом демонтування ламелі в кількості 168 шт., вартістю 125 грн. кожна, що належать ТОВ «РА КРАШ», які передавав Особа 2, а той ховав їх до багажного відділення автомобіля.

Після чого обвинувачений ОСОБА_5 разом з Особа 2 покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши ТОВ «РА КРАШ» матеріальної шкоди на загальну суму 21000 грн., а всього спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 42 000 гр.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, не оспорював розмір спричиненої матеріальної шкоди, час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України.

Надав показання, в яких зазначив, що на початку грудня 2014 року з метою покращення свого матеріального становища, запропонував ОСОБА_7 вчинити крадіжку виробів з алюмінію, які застосовуються в рекламних щитах. Останній погодився. Вони підготувались до злочину, винайняли автомобіль на якому прибули до вул..Старовокзальне, де він піднявся по драбині та розібрав щит, а ОСОБА_7 перебував унизу та спостерігав за навколишньою обстановкою. Він також приймав та складав ламелі до багажного відділення автомобіля. Після викрадення вироби з алюмінію здали на металобрухт, а кошти поділили між собою.

Через деякий час на початку березня 2015 року він знову запропонував ОСОБА_7 вчинити крадіжку, маючи на меті покращити своє матеріальне становище, оскільки не було коштів на існування.

Домовились повторно вчинити злочин в такий же спосіб, що і раніше. Для цього знов винайняли автомобіль. Прибули до місця розташування рекламного щита, що по вул.Овруцька в м.Києві. При цьому Майхер залишився внизу спостерігати за навколишньою обстановкою, а він за допомогою викрутки демонтував щит та зняв алюмінієві ламелі, які передавав Майхеру. Останній в свою чергу складав викрадені ламелі до автомобіля.

З викраденим вони непомітно для оточуючих покинули місце вчинення злочину, а вирученими коштами розпорядились на власний розсуд.

У скоєному щиро покаявся, повідомив, що опинився у тяжкому фінансовому становищі, обманним шляхом був позбавлений квартири у м.Києві, посварився з дружиною та залишився без місця проживання та коштів для існування.

З врахуванням позиції обвинуваченого, думки інших учасників кримінального провадження, вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються; щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру викраденого, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, встановлена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Суд уважає помилковим самостійне кваліфікування однорідних епізодів за ч.2 ст.185 КК України, оскільки зазначене суперечить ч.1 ст.32 КК України, нормами якої визначено, що повторність злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, сприяння слідству та суду у розкритті злочину.

При визначенні виду й міри покарання судом враховується ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, кількість злочинних епізодів та роль обвинуваченого у вчиненому. Приймається до уваги відсутність відносно нього негативних характеристик. Також суд ураховує, що обвинувачений після вчинення вказаного злочину нових злочинів не вчиняв, проживає у цивільному шлюбі, від якого в нього троє неповнолітніх дітей.

Судом враховані пом`якшуючі обставини, щире каяття та сприяння суду та слідству у розкритті злочину.

Прийнята до уваги позиція представника потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні.

З огляду на зазначене суд уважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням, з застосуванням вимог ст..75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтись до уповноваженого органу пробації, повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання, поклавши на засудженого обов`язок з`являтись за першою вимогою до суду.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два ) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один ) рік не вчинить злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу пробації, повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання, поклавши на засудженого обов`язок з`являтись за першою вимогою до суду.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя