КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23.08.2019 задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0007004 від 20.08.2019, а саме: коробку з-під мобільного телефону «Iphone», с.н. НОМЕР_1 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_2 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_3 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_4 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung» с.н. НОМЕР_5 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung», на якій напис ручкою «Сергій» та «Ж НОМЕР_6 »; флеш накопичувач «Transcend» чорного кольору; мобільний телефон «Блекбері», с.н. НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Samsung» з сім картою НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «НТС», іd NM8Р646100; блокнот чорного кольору в якому містяться імена та цифрові позначення; комплект захисту рук та ніг; предмет схожий на ніж; предмет схожий зброю «BenelliArmy Super Black № НОМЕР_11 »; дозвіл на зброю № НОМЕР_12 від 14.09.15 на ім`я ОСОБА_7 .
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 від 21.08.2019.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що накладення арешту з метою збереження речових доказів не можливе, оскільки предмети та документи, які вилучені під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , та зафіксовані в протоколі обшуку від 20.08.2019 (а. с. 25-30), не приєднані до матеріалів кримінального провадження постановою працівника органу дізнання, слідчого, прокурора, ухвалою суду або постановою судді.
Слідчий суддя не звернув увагу на те, що протокол обшуку складений з порушенням вимог процесуального законодавства, оскільки містить зауваження від ОСОБА_10 , яка зазначила про незаконне проникнення до житла, проведення обшуку та вилучення речей 21.08.2019 о 01:08, а дата складання протоколу слідчим 20.08.2019.
Матеріали клопотання не містять документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Слідчий суддя, всупереч вимогам ч. 3 ст. 172 КПК України, не взяв до уваги те, що клопотання слідчого не містить підстави та мету відповідно ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Крім того, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 зазначав, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику та за відсутності підозрюваного та його захисника, а копію ухвали слідчого судді отримано 07.10.2019.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто у відсутності власника майна ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , та дані про вручення вказаним особам ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні.
Як зазначено у апеляційній скарзі, зі змістом оскаржуваної ухвали захисник ознайомився 07.10.2019, та 09.10.2019 подав апеляційну скаргу, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007004 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно долученого до клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 20.08.2019 внесено відомості №0007004 про те, що 19.08.2019, приблизно о 23 год. 34 хв., за адресою: м. Київ, станція метро "Голосіївська", група невідомих осіб в спортивному одязі вчинила хуліганські дії із застосуванням вогнепальної зброї.
Як убачається з даних долученого до клопотання протоколу обшуку від 20.08.2019, проведеного у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України у приміщенні по АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_10 , у ходу обшуку виявлено та вилучено коробку з під мобільного телефону «Iphone», с.н. НОМЕР_1 ; коробку з під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_2 ; коробку з під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_3 ; коробку з під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_4 ; коробку з під мобільного телефону «Samsung» с.н. НОМЕР_5 ; коробку з під мобільного телефону «Samsung» на якій напис ручкою « ОСОБА_11 » та «Ж НОМЕР_6 »; флеш накопичувач «Transcend» чорного кольору; мобільний телефон «Блекбері», с.н. НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Samsung» з сім картою НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «НТС» , іd NM8Р646100; блокнот чорного кольору в якому містяться імена та цифрові позначення ; комплект захисту рук та ніг; предмет схожий на ніж; предмет схожий зброю «Benelli Army Super Black № НОМЕР_11 »; дозвіл на зброю № НОМЕР_12 від 14.09.15 на ім`я ОСОБА_7 .
23.08.2019 слідчий слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , в якому просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0007004, а саме: коробку з під мобільного телефону «Iphone», с.н. НОМЕР_1 ; коробку з під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_2 ; коробку з під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_3 ; коробку з під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_4 ; коробку з під мобільного телефону «Samsung» с.н. НОМЕР_5 ; коробку з під мобільного телефону «Samsung» на якій напис ручкою «Сергій» та «Ж НОМЕР_6 »; флеш накопичувач «Transcend» чорного кольору; мобільний телефон «Блекбері», с.н. НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Samsung» з сім картою НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «НТС» , іd NM8Р646100; блокнот чорного кольору в якому містяться імена та цифрові позначення ; комплект захисту рук та ніг; предмет схожий на ніж; предмет схожий зброю «Benelli Army Super Black № НОМЕР_11 »; дозвіл на зброю № НОМЕР_12 від 14.09.15 на ім`я ОСОБА_7 .
Клопотання слідчого мотивовано необхідністю збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0007004.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23.08.2019 задоволено клопотання слідчого, та накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0007004 від 20.08.2019, а саме: коробку з-під мобільного телефону «Iphone», с.н. НОМЕР_1 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_2 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_3 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_4 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung» с.н. НОМЕР_5 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung», на якій напис ручкою «Сергій» та «Ж НОМЕР_6 »; флеш накопичувач «Transcend» чорного кольору; мобільний телефон «Блекбері», с.н. НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Samsung» з сім картою НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «НТС», іd NM8Р646100; блокнот чорного кольору в якому містяться імена та цифрові позначення; комплект захисту рук та ніг; предмет схожий на ніж; предмет схожий зброю «BenelliArmy Super Black № НОМЕР_11 »; дозвіл на зброю № НОМЕР_12 від 14.09.15 на ім`я ОСОБА_7 .
Постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя виходив з необхідності збереження речових доказів.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
З матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий суддя при накладенні арешту, обґрунтовуючи підстави і мету накладення такого арешту, посилався на необхідність забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Проте надані суду матеріали не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що вилучені під час обшуку у квартирі по АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_10 , речі та документи відповідають критеріям, передбачених ст. 98 КПК України, враховуючи, що відповідне рішення органу досудового розслідування про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, у матеріалах справи відсутнє.
Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документу, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу, та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та дійти висновку про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.
Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя не звернув уваги на відсутність постанови про визнання вилученого під час обшуку у квартирі по АДРЕСА_2 , майна речовим доказом.
На переконання колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, оскільки обгрунтував необхідність накладення арешту на майно необхідністю його збереження як речових доказів, у той час як матеріал справи не містять процесуального рішення слідчого при визнання такого майна речовим доказом у кримінальному провадженні .
Інших підстав для накладення арешту, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, а також обґрунтування наявності випадків, передбачених ч. ч. 3 - 6 ст. 170 КПК України, в клопотанні слідчого не зазначено.
Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та її задоволення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 170-173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0007004 від 20.08.2019, а саме: коробку з-під мобільного телефону «Iphone», с.н. НОМЕР_1 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_2 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_3 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung Galaxy» с.н. НОМЕР_4 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung» с.н. НОМЕР_5 ; коробку з-під мобільного телефону «Samsung» на якій напис ручкою «Сергій» та «Ж НОМЕР_6 »; флеш накопичувач «Transcend» чорного кольору; мобільний телефон «Блекбері», с.н. НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Samsung» з сім картою НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «НТС» , іd NM8Р646100; блокнот чорного кольору в якому містяться імена та цифрові позначення; комплект захисту рук та ніг; предмет схожий на ніж; предмет схожий зброю «BenelliArmy Super Black № НОМЕР_11 »; дозвіл на зброю № НОМЕР_12 від 14.09.15 на ім`я ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0007004 від 20.08.2019 -відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3