Ухвала
про залишення скарги без руху
31 жовтня 2019 року
м. Київ
справа № 662/2236/17
провадження № 51- 5375 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової
палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2019 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , в якій вона просить скасувати зазначені судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пункту 4 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до положень ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Згідно із положеннями ч.1 ст.412 КПК істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвали законне та обґрунтоване судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржниця вищевказаних вимог закону не дотрималася.
Так, захисник ОСОБА_4 у скарзі ставить питання про скасування судових рішень у провадженні з підстави істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, при цьому, хоча й посилається на порушення на досудовому слідстві вимог статей 228, 234, 237 КПК, однак не зазначила переконливих обґрунтувань, яким чином зазначені порушення в даному провадженні істотно вплинули, перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення. Крім того, захисник не вказала, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень з огляду на те, які норми КПК були порушені судами при постановленні оскаржуваних судових рішень.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається із скарги, захисник ОСОБА_4 вважаючи незаконними і необґрунтованими судові рішення в силу істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, посилається на те, що судом першої інстанції не була надана належна оцінка доказам по кожному епізоду, допущена суперечність у висновках при оцінці зібраних доказів, вирок суду ґрунтується на припущеннях щодо фактичних обставин події, проте, вказані захисником порушення передбачені положеннями ч.1 ст.411 КПК щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, відповідно до положень статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, захисник ОСОБА_4 у скарзі не погоджуючись з вироком суду в частині часткового задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 , посилається на відсутність у провадженні належних, допустимих й достатніх доказів причетності обвинуваченого до крадіжки майна потерпілої, яка не є власницею цього майна, однак при цьому скаржниця не зазначила переконливих обґрунтувань, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, зокрема не вказала, які норми процесуального або матеріального закону порушено судом при вирішенні зазначеного цивільного позову.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржницею має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2019 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_7 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3