УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 08 травня 2018 року, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч.4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25 листопада 2019 року прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 08 травня 2018 року, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч.4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі - продажу квартири, серія та номер: 1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 03 січня 2019 року, із забороною відчуження та розпорядження вказаною квартирою.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000094 від 08 травня 2019 року, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , визначивши вчинення злочинів, як основне джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, шляхом заволодіння чужим майном, а саме нерухомим майном на території м. Києва, що належить громадянам, які відносяться до соціально вразливої категорії населення та грошовими коштами законних набувачів об`єктів нерухомості, прийняв рішення про створення і керування стійкою злочинною групою, яку почав формувати, обравши направленістю її діяльності систематичне заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомості на території м. Києва з метою їх подальшої легалізації шляхом продажу законним набувачам та протиправного отримання їх грошових коштів.

Визначившись з напрямом протиправної діяльності та поклавши на себе функції організатора і керівника організованої групи, ОСОБА_4 особисто підібрав її учасників з числа знайомих чоловіків. Забезпечуючи при цьому стійкість організованої групи, керованість і тривалість намічених ним злочинних дій, використовував для відбору кандидатів їх особисті якості, а саме схильність до вчинення шахрайських дій, надбані ними навички під час скоєння таких злочинів, умови їх життя, здатність до виконання вказівок, а також відповідні зв`язки в державних органах та установах, тобто серед осіб, які займаються виготовленням завідомо підроблених документів на об`єкти нерухомості, мають доступ до реєстрів нерухомого майна, архівів Київського міського бюро технічної інвентаризації та підшуковують громадян серед соціально вразливої категорії населення, що мають зареєстровану на праві власності нерухомість, яка в подальшому стає предметом кримінально - протиправних посягань.

Так, формуючи склад організованої групи, ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, на початку 2018 року запропонував ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прийняти участь у запланованих ним злочинах, повідомивши останнім свої наміри щодо механізму їх вчинення. Отримавши від ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 добровільну згоду на спільну злочинну діяльність у складі організованої групи, ОСОБА_4 , за покладеними на себе функціями організатора і керівника, з метою підготовки до вчинення злочинів, пов`язаних з заволодінням шахрайським шляхом об`єктами нерухомості на території м. Києва з метою їх подальшої легалізації шляхом продажу законним набувачам та протиправного отримання їх грошових коштів, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю правоохоронними органами, розробив загальний план, який на етапі створення довів до відома всіх учасників організованої групи. При цьому, ОСОБА_4 поклав на ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 обов`язки, пов`язані із підшукуванням громадян серед соціально вразливої категорії населення, що мають зареєстроване на праві власності нерухоме майно, підшукуванням осіб, які за грошову винагороду погоджувались виконувати роль власника квартири та іншим чином сприяти вчиненню злочинів, на виконання яких вказані особи надали власну згоду.

В свою чергу, ОСОБА_4 як організатор організованої групи відвів до функцій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виготовлення завідомо підроблених документів на об`єкти нерухомості, отримання інформації з реєстрів нерухомого майна, архівів Київського міського бюро технічної інвентаризації, інших державних органів та установ, а також іншим чином сприяти вчиненню злочинів, на виконання яких вказані особи надали власну згоду.

В результаті цього, ОСОБА_4 за взаємною згодою з ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 очолив стійке об`єднання, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників групи, а також злочинну спеціалізацію вказаної групи, при цьому керуючись бажанням спільного здійснення тяжких та особливо тяжких злочинів на території м. Києва, корисливою метою яких було протиправне особисте збагачення, шляхом вчинення шахрайських дій з об`єктами нерухомості, вчинених злочинною групою, що відбувалося систематично, сплановано та під керівництвом ОСОБА_4 .

Протиправна діяльність була джерелом доходів ОСОБА_14 та всіх учасників організованої ним злочинної групи.

З метою забезпечення існування та функціонування групи між її учасниками був розроблений єдиний план з розподілом функцій кожного з учасників групи. Відповідно до вказаного плану завданнями і метою існування організованої групи було заволодіння з використанням завідомо підроблених документів об`єктами нерухомості на території Києва з метою їх подальшої легалізації шляхом продажу законним набувачам та протиправного отримання їх грошових коштів.

Стійкість організованої групи ОСОБА_4 забезпечував за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей.

Крім того, як організатор організованої групи, ОСОБА_4 поклав на себе функції координації дій співучасників злочину, а також, розподіл здобутих злочинним шляхом коштів.

Організована ОСОБА_4 група діяла на території м. Києва, систематично вчиняючи злочини, пов`язані з заволодінням шахрайським шляхом об`єктами нерухомості на території м. Києва з метою їх подальшої легалізації шляхом продажу законним набувачам та протиправного отримання їх грошових коштів та припинила своє функціонування у зв`язку із викриттям і знешкодженням правоохоронними органами.

Організована ОСОБА_4 група була стійкою, що знайшло своє вираження у згуртованості, стабільності та тривалості існування.

Так, між учасниками організованої групи існували постійні внутрішні зв`язки. Характерним було обговорення спільних проблем, пов`язаних із злочинною діяльністю, визначення способів конспірації та прикриття злочинної діяльності від викриття правоохоронними органами. Зокрема, змінювались номери мобільних телефонів для зв`язку між собою та вирішення питання щодо підшукування громадян, які відносяться до соціально вразливої категорії населення та мають на праві приватної власності нерухоме майно, виготовлення завідомо підроблених документів на таке майно, і безпосередньо. заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомості на території м. Києва з метою їх подальшої легалізації шляхом продажу законним набувачам та протиправного отримання їх грошових коштів.

14 травня 2019 року ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 затримані в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

14 травня 2019 року ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім цього, 14 травня 2019 року відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві проведено невідкладну слідчу дію обшук офісного приміщення нотаріуса КМНО ОСОБА_11 , а саме приміщення АДРЕСА_2 .

В ході проведення даної слідчої дії виявлено та вилучено документи з ознаками підробки щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яку начебто 20.05.2008 року, відповідно до вилученого документу, що має значення для встановлення об`єктивної істини у справі, а саме договору купівлі продажу, посвідченого ніби то приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , придбав ОСОБА_16 та, яку, згідно інформаційної довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ніби то на праві власності зареєстровано за ОСОБА_16 , однак, як з`ясовано, вказаний договір приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_15 не посвідчувався, інформаційна довідка КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на ім`я ОСОБА_16 не видавалась.

Так, відповідно до інформації відображеної у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 14.02.2019 встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на підставі договору купівлі - продажу квартири, серія та номер: 1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 03 січня 2019 року.

Згідно до інформації, отриманої в Комунальному підприємстві Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» встановлено, що згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства за адресою в АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (в рівних частинах) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.11.2003 р.

Допитана у процесуальному статусі свідка ОСОБА_15 пояснила, що договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_4 від 14.02.2006 року, договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_5 від 20.05.2008 року, договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_3 від 20.05.2008 року договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_6 від 04.03.2008 року, вона не посвідчувала, на нотаріальних бланках не її підпис та відтиск печатки візуально не відповідає відтиску печатки, яким вона користувалась.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_21 від 16 травня 2019 року квартиру АДРЕСА_3 .
З метою всебічного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі, зважаючи на те, що квартира АДРЕСА_3 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речового доказу, запобігання можливого подальшого випадку незаконного відчуження вказаного нерухомого майна на користь третіх осіб, виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Старший слідчий в ОВС ЧУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_21 надала суду заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання без її участі.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення власника майна є необхідним, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання, що квартира АДРЕСА_3 , визнана речовим доказом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою запобігання злочинним посяганням на вказаний об`єкт нерухомого майна під час проведення розслідування, забезпечення його збереження як речових доказів та недопущення подальшого відчуження.

Крім того, прокурором доведено існування реальних ризиків передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 08 травня 2018 року, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч.4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі - продажу квартири, серія та номер: 1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 03 січня 2019 року, із забороною відчуження та розпорядження вказаною квартирою.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київської апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1