Справа № 456/371/19
Провадження № 1-кп/456/221/2019
ВИРОК

іменем України

01 серпня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000057 від 12.01.2019р., стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, без освіти, раніше судимого 26.07.2018 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 1 рік та 02.08.2018 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 1 рік, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

встановив:

ОСОБА_3 вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в приміщення, при наступних обставинах.

12.01.2019р., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні залу очікування автовокзалу «Стрий АС - 2» Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна компанія «ЕТАЛОН», що розташований по вул. Вокзальна, 7-6 в м.Стрий Львівської області, виявив відсутність працівників в кімнаті диспетчера, де в цей час у нього виник умисел на викрадення майна. В подальшому, ОСОБА_3 , в цей же період часу, близько 20 год. 15хв., реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дії ніхто не бачить, таємно, відчинив двері до кабінету диспетчера, які не були зачинені на ключ та проник до нього. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 повторно, таємно викрав з робочого стола мобільний телефон марки «NOKIA» моделі «RM-969», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 235,00 грн., в якому була карта пам`яті типу «SD» об`ємом пам`яті 2 GB, вартістю 40,00 грн. та «SІМ»-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 60 грн., жіночу сумку з шкірзамінника, вартістю 300 грн. та з шухляди стола три пляшки коньяка «Закарпатський» (ординарний «Чотири зірочки») ємкістю по 0,5 л. міцністю по 40 % об. торговельної марки «Тиса» виробництва ОП Ужгородський коньячний завод загальною вартістю 564,00 грн., що належали потерпілій ОСОБА_6 .

Під час викрадення вказаних речей, в в кімнату диспетчера увійшов син потерпілої ОСОБА_7 , який почав розпитувати ОСОБА_3 про те, що останній робить, однак ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадені речі, спробував покинути кімнату диспетчера, однак, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий ОСОБА_7 в залі очікування даного автовокзалу та переданий працівникам Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1199,00 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в приміщення..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати, не позбавляти його волі та вказав, що дійсно зайшов у кімнату, де нікого не було і викрав телефон і коньяк. Потім зайшов мужчина і його затримав.

Потерпілий в судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяви, згідно якої просив розгляд справи проводити за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, при обранні покарання покладається на думку суду.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, винність ОСОБА_3 , в кримінальному правопорушенні, вчиненому при викладених вище обставинах підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:

-витягом з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 12.01.2019р. внесено дані про вчинене кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 ;

-рапортом чергового СРПП №1 Стрийського ВП про вчинене правопорушення;

-заява потерпілої ОСОБА_6 згідно якої вона повідомила про викрадення її речей та про те, що злочин не доведений до кінця оскільки, це побачив її син, який перешкодив доведенню злочину до кінця та втечі порушника;

-протоколом огляду місця події від 12.01.2019р. та 16.01.2019р., де під час огляду вилучено мобільний телефон та жіноча сумка, та 3 пляшки коньяку;

-висновком №9 від 13.09.2019р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що принижують увагу та швидкість реакції від згідно якого ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп?яніння;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, з якого вбачається, що ОСОБА_3 фактично затриманий 12.01.2019р. о 21 год. 00 хв.;

-договором оренди нерухомого майна №147 від 30.09.2009р., з якого вбачається, що ЗАТ "Виробничо-комерційна фірма "Еталон" орендує приміщенням на станції Стрий;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.01.2019р. з якого вбачається, що ОСОБА_3 вчинив грабіж та був затриманий поза межами приміщення де викрав речі потерпілої оскільки, мужчина, що його побачив в кабінеті почав кликати на допомогу відходячи назад і таким чином вийшовши в зал очікування і за ним вийшов і ОСОБА_3 де в цьому залі і був затриманий;

-ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу, з якого вбачається, що ОСОБА_3 затриманий 12.01.2019р. о 21 год.00хв.;

-довідкою щодо вартості майна, а саме сім карти, що становить 60 грн.;

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ст. 370 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були розглянуті у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного доведена.

Клопотання захисника обвинуваченого в судовому засіданні про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно суду перекваліфікувати на ст. 185 КК України, суд сприймає критично і розцінює як спробу уникнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за більш сурове покарання з огляду на те, що з пояснень захисника про те, що слідством не доведено, що приміщення диспетчерської є приміщенням з обмеженим доступом та не надано жодних доказів про те, що обвинувачений мав намір втекти, після виявлення його сином потерпілої, прокурором не надано, нічим не підтверджується та спростовується показами обвинуваченого, який в судовому засіданні показав, що повністю визнає свою вину і згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 14.01.2019р. з якого вбачається, що ОСОБА_3 вчинив грабіж та був затриманий поза межами приміщення де викрав речі потерпілої оскільки, мужчина, що його побачив в кабінеті почав кликати на допомогу відходячи назад і таким чином вийшовши в зал очікування і за ним вийшов і ОСОБА_3 де в цьому залі і був затриманий, у звязку з чим суд не може погодитись з таким твердженням захисника та приходить до висновку, що ці твердження є голослівні, за таких обставин суд не вбачає підстав для його задоволення та перекваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 КК України.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в приміщення.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше судимого 26.07.2018 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 1 рік та 02.08.2018 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 1 рік, його особу, яка по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, пом`якшуючі вину обставинами якими є те, що підсудний щиро кається у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, обтяжуючі вину обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп?яніння, а тому рахує правильним призначити йому кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі та стягнути судові витрати.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України суд,

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Приєднати ОСОБА_3 , згідно ст. 71 КК України, частково не відбуте покарання згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 серпня 2018 року у виді позбавлення волі строком на 1 (один) місяць,та обрати ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 12 січня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «NOKIA» моделі «RM-969», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , карту пам`яті типу «SD» об`ємом пам`яті 2 GB, «SІМ»-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , жіночу сумку з шкірзамінника, три пляшки коньяка «Закарпатський» (ординарний «Чотири зірочки») ємкістю по 0,5 л. міцністю по 40 % об. торговельної марки «Тиса» виробництва ОП Ужгородський коньячний завод - які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити у її власності;

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1