Справа № 583/4170/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2019 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого:

- вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2013 року за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2014 року за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 70, ст. 69 КК України до 4 місяців арешту;

- вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.05.2017 року за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 3 року 6 місяців позбавлення волі,

- вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.09.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту,

за ч. 1 ст. 395 КК України

в с т а н о в и в:

08.06.2019 року ОСОБА_7 звільнився з місць позбавлення волі, де відбув покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі за вироком Охтирського міськрайонного суду від 31.05.2017 року за ч.3 ст. 185, 69 КК України. 25.03.2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відносно ОСОБА_5 , як щодо особи, яка звільнилась із місць позбавлення волі, встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, із застосуванням обмеження, а саме заборони виїзду без відповідного на те дозволу Охтирського відділу поліції за межі Охтирського району.

Про вказане обмеження ОСОБА_7 ознайомлений під підпис 10.04.2019 року, тобто йому достовірно було відомо про встановлення адміністративного нагляду та застосування у зв`язку з цим відповідного обмеження відносно нього. В період з 16.08.2019 року по 16.09.2019 року ОСОБА_7 , порушуючи застосоване до нього обмеження, встановлене відносно нього ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2019 року, маючи умисел на самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин та повідомлення працівників Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, самовільно залишив місце свого проживання та межі Охтирського району Сумської області, виїхав на проживання до с. Пархомівка Краснокутського району Харківської області.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав, просив затвердити угоду про визнання винуватості, за якою він повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 395 КК України. Прокурор та обвинувачений досягли згоди щодо міри покарання обвинуваченому у виді арешту строком на два місяці.

Прокурор та захисник обвинуваченого в судовому засіданні підтримали вимоги за клопотанням про затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд, дослідивши матеріали кримінальної справи, врахувавши доводи осіб, що беруть участь у розгляді справи, дійшов висновку про наявність підстав для розгляду кримінального провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 314, 468-475 КПК України, та вирішити питання про затвердження угоди про визнання винуватості виходячи з наступного.

За встановлених вище обставин, які ніким не оспорюються, суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 395 КК України, тобто, самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, у разі звільнення її з місць позбавлення волі.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Обвинувачений ОСОБА_7 суду заявив, що він повністю розуміє наслідки укладення угоди.

З`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який з місця проживання характеризується посередньо, не працює, тобто, умови даної угоди не суперечать вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства.

При призначенні покарання суд враховує скоєння обвинуваченим злочину невеликої тяжкості, характер, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, не має сім`ї чи малолітніх або непрацездатних утриманців, не перебуває на обліку в психдиспансері, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом хронічний алкоголізм, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 ч. 1 КК України з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно вимог ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Суд не знаходить визначених ст. 177 КПК України підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-373, 394, 468-470, 472- 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.09.2019 року між прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000600 від 04.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 395 ч.1 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 ч. 1 КК України та призначити йому за цим законом покарання у виді 2 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.09.2019 року та призначити остаточну міру покарання у виді 4 місяців арешту.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання обвинуваченого.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу не обрати.

Вирок може бути оскаржений виключно підстав передбачених ст. 394 КПК України до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_12