Провадження № 11-кп/824/1478/2019 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0009337 від 06.10.2018 за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мілуватка, Сватовського району, Луганської обл., громадянина України, маючого середню освіту, студента, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 06.10.2018, приблизно о 12 годині 40 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном, перебуваючи в гіпермаркеті «Ашан», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, помістив частину товарів з полиць до свого рюкзака, а іншу частину одягнув на себе, пройшов касову зону та не розрахувавшись за викрадений товар, намагався таємно викрасти чуже майно, що належить гіпермаркету «Ашан» на загальну суму 728 грн. 25 коп., однак був зупинений працівниками охорони вищевказаного магазину. Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації його дій, вважав вирок незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосування закону, який не підлягає застосуванню, та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого через його м`якість. В обґрунтування своїх доводів указав, що як вбачається з мотивувальної частини вироку, судом першої інстанції застосовано положення ст. 69 КК України та призначено обвинуваченому покарання що є нижчим від найнижчої межі встановленої в санкції статті. У своєму рішенні суд зазначив, що обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття у вчиненому та активне сприяння в розкритті злочину. Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування ст. 69 КК України судом було враховано дані про особу обвинуваченого, які, на думку суду,істотно знижують ступінь вказаного злочину. Однак, обов`язковою умовою для правомірного застування положень ст. 69 КК України законодавцем передбачено наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. До них можуть належати як обставини, які зазначені в ч.1 ст. 66 КК України так і визнані судом такими, що пом`якшують покарання. Однак, судом не було вказано, з яких саме мотивів він дійшов до висновку, що щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини, наявність позитивної характеристики та молодий вік істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а отже вказані обставини були безпідставно зазначені судом як такі, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Окрім того, судом безпідставно зазначено «активне сприяння розкриттю злочину» як обставину, що пом`якшує покарання. Зазначена форма поведінки є різновидом та проявом каяття, яке полягає в тому, що здійснюється особою, що вчинила злочин, після вчинення злочину, але до ухвалення вироку, добровільно, шляхом активних дій, для відвернення, зменшення чи відшкодування злочинних наслідків. Однак, у вироку не наведено фактів на підтвердження такої пом`якшуючої обставини як «активне сприяння розкриттю злочину», жодних дій, направлених на відвернення, зменшення чи відшкодування злочинних дій обвинуваченим вчинено не було, оскільки ОСОБА_7 був затриманий працівниками охорони, у зв`язку з чим не довів свій злочинний умисел до кінця з причин що не залежали від його волі, вчинивши при цьому всі дії, які вважав за необхідне. За таких обставин, на думку апелянта, призначення обвинуваченому покарання з урахуванням «активного сприяння розкриттю злочину», тим більше визнання цієї обставини такою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, є незаконним, а зазначені судом пом`якшуючі обставини - надумані. Просив вирок в частині призначеного покарання скасувати. Ухвалити новий вирок та призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України. Правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 учасниками судового провадження не оспорюється.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку в частині призначеного покарання, то вони не грунтуються ні на вимогах закону, ні на матеріалах справи.

Як вбачається із вироку, покарання у виді штрафу обвинуваченому було призначене із застосуванням положень ст. 69 КК України.

За змістом ч.1 ст. 69 КК України при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Відповідно до мотивувальної частини вироку суд при призначенні обвинуваченому покарання у виді штрафу врахував обставини, які пом`якшують його покарання, якими судом визнані: щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, сприяння обвинуваченого у розкритті злочину. Наявність цих обставин, у поєднанні із даними про особу обвинуваченого дали суду першої інстанції обгрунтовані підстави для застосування до призначеного покарання положень ст. 69 КК України шляхом призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

Доводи апеляційної скарги в частині необгрунтованого застосування ст. 69 КК України не грунтуються ні на матеріалах справи, ні на вимогах закону. Зокрема, є не обгрунтованими посилання на те, що суд застосував положення ст. 69 КК України лише за наявності однієї обставини, яка пом`якшує покарання. Проте, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину та сприяння обвинуваченого у розкритті злочину є окремими обставинами, які пом`якшують покарання. Особливість п.1 ч.1 ст. 66 КК України полягає у тому, що у ньому зазначені три обставини, які пом`якшують покарання. Кожна із обставин, зазначених у цій нормі закону, може існувати самостійно, сприяє повноті, об`єктивності та оперативності кримінального провадження, указує на зниження суспільної небезпечності особи, яка вчинила злочин, а тому кожна із них є такою, яка пом`якшує покарання. За наявності цих обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, із урахуванням даних про його особу, якими є: молодий вік обвинуваченого, наявність захворювань, 2-га група інвалідності, відсутність судимостей, його суспільно-корисну зайнятість, висновки суду першої інстанції про застосування ст. 69 КК України є такими, які грунтуються на вимогах закону та на матеріалах кримінального провадження, що указує на не обгрунтованість апеляційної скарги у цій частині. Посилання прокурора на те, що у вироку не наведено фактів на підтвердження такої пом`якшуючої обставини як «активне сприяння розкриттю злочину», оскільки жодних дій, направлених на відвернення, зменшення чи відшкодування злочинних дій обвинуваченим вчинено не було, є необґрунтованими, оскільки активне сприяння розкриттю злочину це дії винної особи, спрямовані на допомогу органам досудового розслідування і суду у встановленні істини, з`ясуванні фактичних обставин у справі. Такі дії полягають, у тому числі, у дачі правдивих показань. Як вбачається з матеріалів провадження та вироку суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 як під час досудового розслідування так і при розгляді справи в суді надавав правдиві показання щодо обставин та мотивів вчинення ним вказаного злочину, сприяв як органу досудового розслідування так і суду у найшвидшому встановлені істини та фактичних обставин справи.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Аналізуючи обставини, із якими було пов`язане призначене обвинуваченому покарання у поєднанні із даним, які характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене обвинуваченому покарання, у тому числі із застосуванням положень ст. 69 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Як вбачається із вироку суд першої інстанції при вирішенні питання про покарання врахував дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має молодий вік, вперше притягається до кримінальної відповідальності, навчається в учбовому закладі, є сиротою та інвалідом другої групи з дитинства, має позитивні характеристики, розкаявся у вчиненні злочину, відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого. Також в суді апеляційної інстанції обвинувачений пояснив, що він на даний час є студентом другого курсу «Київського регіонального вищого професійного училища будівництва», вночі неофіційно підробляє вантажником з метою заробити на життя, інших джерел заробітку не має, рідних чи сім`ї у нього немає, виховувався в дитячому будинку. Також пояснив, що крадіжку вчинив оскільки не мав коштів на придбання продуктів харчування.
Вказані обставини, на думку колегії суддів, не є такими, що виправдовують обвинуваченого у вчиненні злочину, але істотно знижують суспільну небезпечність обвинуваченого. Зазначені обставини у їх сукупності указують на законність висновків суду першої інстанції про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу із застосуванням положень ст. 69 КК України. Підстав для посилення цього покарання колегія суддів не вбачає.
Враховуючи викладене, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для зміни чи скасування цього вироку колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4