ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/827/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 635/4979/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна Малого приватного підприємства Фірми «Ерідон» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 1 квітня 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та накладено арешт на майно,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та накладено арешт на зерно, яке перебуває на зберіганні та у володінні ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» (ідентифікаційний код 35289290) за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Вокзальна, 15 а саме, кукурудзу загальною вагою 5 477,06 тон, та заборонено ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» здійснювати будь-які дії щодо повернення зі зберігання (відпуску, видачі) арештованого майна на користь будь-яких осіб. Строк дії ухвали про арешт майна встановлено до 15 травня 2019 року. В задоволенні вимог про арешт іншої частини зерна, що належить ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» було відмовлено.
Слідчий суддя встановив, що зазначене у клопотанні майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та існує необхідність у накладенні на нього арешту для збереження. Разом з тим, слідчим суддею враховані доводи представника ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», у якого на зберіганні в ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» перебуває 13 093,87 тон зерна кукурудзи, щодо знаходження на полях незібраної кукурудзи, яка через заповнені потужності елеватора псується та прийнято рішення про недоцільність накладення арешту на 13 093,87 тон зерна кукурудзи, що належить ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції».
Представник власника майна, на яке накладено арешт, не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 1 квітня 2019 року скасувати в частині накладення арешту на зерно, належне на праві власності МПП Фірма «Ерідон», яке перебуває на зберіганні та у володінні ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор», а саме: кукурудзу 3-го класу врожаю 2018 року загальною вагою 3 000 метричних тон, відмовити в задоволенні клопотання слідчого в цій частині, дозволити ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» здійснити дії щодо повернення зі зберігання кукурудзи 3го класу врожаю 2018 року загальною вагою 3 000 метричних тон на користь МПП Фірма «Ерідон».
В обгрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що підприємство, яке вона представляє, не було повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна, представник підприємства не був присутнім у судовому засіданні, копія ухвали не була надіслана власнику майна, про її існування представник дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень 08.05.2019 року.
МПП Фірма «Ерідон» є власником зерна кукурудзи 3-го класу врожаю 2018 року загальною вагою 3 000 метричних тон, що підтверджується даними складського обліку. Висновок слідчого судді, що все зерно, належить виключно підприємствам групи «Росток Холдинг» є необгрунтованим. Сайт https://elevatorist.com не є державним реєстром та не може бути підтвердженням права власності на зерно. Інших документів на підтвердження зазначеного слідчим не було надано. Власник зерна немає жодного відношення до кримінального провадження, не має будь-якого статусу, тому арешт майна накладений необгрунтовано. Слідчим та слідчим суддею не було дотримано вимог ст.ст.94, 132, 173, 174 КПК України. Рішенням слідчого судді заблоковано господарську діяльність підприємства, чим порушено вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України. Вважає, що зерно кукурудзи безпідставно визнане речовим доказом, оскільки МПП Фірма «Ерідон» набуло його у власність законним шляхом. При накладенні арешту на зерно не оцінено розумності та співмірності застосування такого заходу. Зазначає, що досудове розслідування триває з 17.07.2018 року, на час розгляду клопотання про підозру нікому не повідомлено, не надано вагомих даних, з урахуванням тривалості строку досудового розслідування, на підтвердження події злочину. Звертає увагу на судове рішення Харківського районного суду Харківської області від 24.04.2019 року, яким було задоволене клопотання ТОВ «Івангородське» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000250 та частково скасовано арешт, накладений на зерно, належне цьому товариству.
Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного:
Повідомлені у встановленому КПК України порядку учасники розгляду не прибули для розгляду апеляційної скарги, завчасно повідомивши про те, що не заперечують проти проведення розгляду за їх відсутності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Таким чином, ухвала слідчого судді від 01.04.2019 року підлягає перегляду лише в частині апеляційних вимог представника МПП Фірма «Ерідон».
З клопотання слідчого вбачається, що в провадженні СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2009 - 2013 pоках, в ході реалізації комерційного проекту з торгівлі зерновими культурами, іменованого «Зернотрейдинг», - один з учасників цього проекту, ОСОБА_7 , маючи на меті вчинення шахрайських дій, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , як фінансового партнера проекту, аргументуючи необхідністю фінансування робочого капіталу проекту «Зернотрейдинг» з використанням грошових коштів підконтрольних ОСОБА_8 компаній, заволодів належними ОСОБА_8 грошовими коштами в особливо великих розмірах.
Допитаний в якості потерпілого в рамках кримінального провадження ОСОБА_8 , пояснив, що в 2008 році до нього звернувся громадянин ОСОБА_7 , який запропонував стати фінансовим партнером в проекті, пов`язаному з експортом зернових культур з України. Згідно з пропозицією, ОСОБА_7 та його партнер ОСОБА_9 мали б стати операційними партнерами в проекті. Зважаючи на високий обіцяний рівень прибутковості, потерпілий прийняв вищевказану пропозицію. На початковому етапі, в 2008-2009 маркетингових роках, потерпілий профінансував реалізацію зернових культур на суму 3 млн. доларів США, надавши кредит через свої компанії компаніям, управління якими здійснював ОСОБА_7 .. В 2009 році ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , спільно створили проект з торгівлі зерновими культурами «Зернотрейдинг», уклавши для цього меморандум зернового проекту «Зернотрейдинг» від 4 серпня 2009 року. Зазначений проект «Зернотрейдинг» неодноразово продовжувався шляхом укладання меморандумів. В свою чергу Меморандум 2009 року передбачав торгівлю зерновими культурами за комісійною схемою. Згідно п. 2.1. умов Меморандуму сторони повинні були створити чи придбати операційну компанію - юридичну особу на "території України, яка повинна була здійснювати закупівлю зернових культур в Україні і експорт їх агентській компанії-нерезиденту. Агентська компанія-нерезидент повинна була перепродавати зернові культури компанії-продавцеві. Компанія продавець повинна була продавати зернові культури кінцевим покупцям і акумулювати прибуток проекту. Для виконання Меморандуму 2009 року ОСОБА_7 запропонував потерпілому використовувати ТОВ «Дейрі - Експерт», що раніше контролювалось ОСОБА_7 , та було перейменоване в ТОВ «Зерно- Трейд» () в якості української операційної компанії (згодом ТОВ «Росток-Трейд»), компанію SIA Grainex (реєстраційний номер 6) в якості латвійської агентської компанії (згодом замінена на латвійську компанію SIA Latexport (реєстраційний номер 4), компанію - комітента Ugraine K/S (реєстраційний номер 32466540) в якості датської компанії - продавця (згодом замінена на датську компанію Best Grain K/S (реєстраційний номер 33266391)). В свою чергу ОСОБА_7 і його співробітники відповідали за створення та операційну діяльність цих компаній, що входили до проекту «Зернотрейдинг». Як фінансовий партнер, потерпілий ОСОБА_8 надавав фінансування проекту «Зернотрейдинг» шляхом надання низки кредитів від підконтрольної потерпілому компанії Samoran Investments Limited (БВО), що оформлена 50/50% на потерпілого та його рідну сестру ОСОБА_10 . Метою кредитів, як запевнював потерпілого громадянин ОСОБА_7 , було поповнення робочого капіталу та оборотних коштів компаній, що використовувалися в проекті «Зернотрейдинг» для торгівлі зерновими культурами. Далі, ОСОБА_7 та його представники регулярно надавали звітність, яка відображала прибутковість проекту, а тому потерпілий довіряючи ОСОБА_7 , погоджувався на всі його пропозиції щодо структури управління проектом, торгової структури ведення бізнесу та продовжував надавати додаткове фінансування проекту. В процесі виходу з проекту «Зернотрейдинг» у грудні 2013 року, потерпілий ОСОБА_8 дізнався про те, що ОСОБА_7 насправді подавав йому недостовірну інформацію в звітності проекту, де навмисно не відображалися збиткові для проекту операції. Метою приховування ОСОБА_7 від потерпілого ОСОБА_8 фактичного фінансового стану проекту був намір якомога довше утримати потерпілого ОСОБА_8 від виходу з проекту та продовжувати отримувати фінансування проекту. У подальшому, потерпілому ОСОБА_8 стало відомо, що ОСОБА_7 умисно, без відома потерпілого, присвоїв частку фінансування, отриманого від потерпілого у розмірі 21 215 500,00 доларів США, шляхом спрямування цих коштів всупереч Меморандуму 2009 року на користь компаній групи «Росток- Холдинг», якими володіє сам ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які спільно займаються сільськогосподарським бізнесом, тобто з метою фінансування та розвитку власних компаній. Схема виводу фінансування з проекту «Зернотрейдинг», яка була розроблена ОСОБА_7 полягала в наступному: компанії проекту «Зернотрейдинг» в процесі операційної діяльності укладали з компаніями групи «Росток-Холдинг» договори поставки з передплатою (форвардні контракти) на поставку зернових культур та надавали передоплату за цими контрактами. Починаючи з 2012 року, частка контрактів, укладених з компаніями, підконтрольними ОСОБА_7 і ОСОБА_11 , збільшилася до 50% від загального обсягу укладених форвардних контрактів. При цьому, ОСОБА_11 , як другому бенефіціару компаній групи «Росток-Холдинг» було відомо, що гроші на розвиток цих компаній отримані ОСОБА_7 шахрайським шляхом. Отже, обидва власники компаній групи «Росток-Холдинг» діяли в змові, що підтверджується матеріалами, отриманими в межах досудового розслідування. З моменту виявлення ОСОБА_8 вказаних шахрайських дій, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 неодноразово, шляхом підписання вказаних документів та проведенням переговорів запевняли потерпілого у тому, що повернуть грошові кошти, проте в дійсності лише вчиняють дії, спрямовані на затягування часу. Як зазначає слідчий, наведені в цьому клопотанні факти свідчать, що у ОСОБА_7 виник умисел на неповернення ОСОБА_8 грошових коштів. В подальшому цей умисел втілився в системні та цілеспрямовані дії ОСОБА_7 і підконтрольних йому посадових осіб компаній, що входять до групи «Росток-Холдинг», що були направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 в розмірі 21 215 500,00 доларів США, та подальше не повернення ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_7 на власний розсуд використав вказані грошові кошти для розширення бізнесу та поповнення обігових коштів власного бізнесу, а саме групи «Росток-Холдинг», в результаті чого громадянин ОСОБА_7 , серед іншого, значно збільшив земельний банк групи «Росток- Холдинг» (з 11 719 гектарів в 2009 році до 55 000 гектарів в 2015 році), отримав кошти для закупівлі матеріалів, обладнання тощо за рахунок коштів потерпілого. Таким чином слідчий вважає, що ОСОБА_7 та підконтрольні йому особи здійснили умисні, планомірні, системні, заздалегідь сплановані дії щодо шахрайського заволодіння коштами ОСОБА_8 , шляхом спланованого ухилення від їх повернення ОСОБА_8 , а зазначеними діями ОСОБА_8 завдано шкоду в розмірі, що дорівнює 21 215 500,00 доларів США. Досудовим розслідуванням встановлено, що до групи «Росток-Холдинг» входить загалом 18 підприємств, зокрема і ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор». Починаючи з 08.10.2018 все зерно, яке знаходилось на зберіганні у ТОВ «НОВГОРОД-СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (Чернігівська область, м. Новгород- Сіверський, вулиця Вокзальна, будинок 15) було тимчасово вилученим в ході проведення обшуків та оглядів, а також арештованим на підставі ухвал слідчого судді. У клопотанні зазначено, що загалом було тимчасово вилучене та арештоване зерно, яке перебуває на зберіганні у ТОВ «Новгород-Сіверський Елеватор», а саме - кукурудза загальною вагою 15 500 тон та соя загальною вагою 2 650 тон. Все вилучене та арештоване зерно залишене на відповідальне зберігання ТОВ «НОВГОРОД- СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» в особі уповноваженого представника Товариства.

Національним агенством України з питань з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів, було призначено нового керівника ТОВ «Новгород-Сіверський Елеватор», який приступив до виконання своїх обов`язків з 30.12.2018 року. Новим керівництвом проведено інвентаризацію на підприємстві та встановлено, що у зерносховищах знаходиться 7 333,66 тон зерна кукурудзи, соя загальною вагою 2650 тон, окремо також виявлено зерно, що перебуває у володінні ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор», але станом на дату проведення інвентаризації не вилучалося та арешт на яке не накладався, а саме кукурудза загальною вагою 11 237, 275 тон.

Слідчий, посилаючись на те, що зерно, яке перебуває у зерносховищах ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» відповідає критеріям ст. 98 КПК України, з метою недопущення його відчуження та приховування просив накласти арешт на кукурудзу загальною вагою 18 570, 93 тон. Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 171 КПК України визначені вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, а саме в ньому має бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні слідчого зазначено, що встановити конкретних власників зерна в межах підприємств групи «Росток Холдинг» не вбачається можливим, оскільки вся господарська документація підприємств прихована колишнім керівництвом, яке не надавало інформації щодо конкретних власників зерна на запити прокурора. Проте під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що частина кукурудзи, а саме 13 093,87 належить ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», у зв`язку з чим прийнято рішення про накладення арешту на кукурудзу лише вагою 5 477,06 тон. Дані про наявність будь-яких інших власників кукурудзи у слідчого судді були відсутні, тоді як після подачі апеляційної скарги на вищезазначене судове рішення, колегією суддів було встановлено, що 3 000 тон кукурудзи, що зберігаються в зерносховищах ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» належать МПП Фірма «Ерідон». До апеляційної скарги представником МПП Фірма «Ерідон» додані фотокопії документів, які підтверджують, що дійсно 3 000 тон кукурудзи, що зберігаються в зерносховищах ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» належать саме МПП Фірма «Ерідон». Зокрема, відповідно до договору купівлі-продажу № 05/12-НСАІ-ЕР від 05.12.2018 року МПП Фірма «Ерідон» придбало у ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» кукурудзу 3-го класу врожаю 2018 року кількість 3000 тон. Відповідно до видаткової накладної № 323 від 05.12.2018 року ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» постачає для МПП Фірма «Ерідон» до Елеватор Н-Сіверський зазначену кукурудзу. На підставі договору № 17 про реалізацію послуг елеватора від 05.12.2018 року МПП Фірма «Ерідон» передає на зберігання зерно кукурудзи 2018 року в кількості 3000 тон ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор», вказане підтверджується також складською квитанцією на зерно № 113 від 05.12.2018 року, актом прийому-передачі зерна.

Щодо письмових заперечень прокурора з приводу нікчемності договору від 05.12.2018 року, укладеного між МПП Фірма «Ерідон» та ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», слід зазначити, що договір може бути визнаний таким у судовому порядку. Враховуючи, що відповідних документів, які б підтверджували посилання прокурора, суду не було надано, вказані доводи щодо нікчемності правочину до уваги не беруться. Крім того, право власності МПП Фірма «Ерідон» на зерно кукурудзи загальною вагою 3 000 метричних тон підтверджене наданими суду документами.
Приймаючи рішення про задоволення апеляційних вимог представника МПП Фірма «Ерідон», колегія суддів враховує, що на час розгляду клопотання слідчому судді не були відомі обставини, які встановлені апеляційним судом, приймає до уваги і те, що строк дії оскаржуваного судового рішення закінчився, тобто не існує предмету спору, та задля дотримання майнових прав власника, які були безпідставно обмежені, колегія суддів приходить до висновку про необхідність в даному конкретному випадку задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, скасування ухвали слідчого судді в частині накладення арешту на кукурудзу вагою 3000 тон, яка належить МПП Фірма «Ерідон»,

В іншій частині ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, що не перешкоджає при винекненні певних обставин звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді в тій частині, що не була оскаржена.
Враховуючи, що твердження апелянта щодо дійсного власника зерна не спростовані, та ним є МПП Фірма «Ерідон», апеляційний суд вважає, що вимоги апелянта про надання дозволу ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» здійснити дії щодо повернення зі зберігання зерна кукурудзи 3-го класу врожаю 2018 року загальною вагою 3000 тон МПП Фірмі «Ерідон» є обгрунтованими та такими, що мають бути задоволені, виходячи із встановлених апеляційним судом обставин.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника власника майна Малого приватного підприємства Фірми «Ерідон» адвоката ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 1 квітня 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та накладено арешт на майно скасувати в частині накладення арешту на зерно кукурудзи загальною вагою 3000 тон, яке належить Малому приватному підприємству Фірма «Ерідон».
Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт зерна кукурудзи в кількості 3000 тон, яке належить Малому приватному підприємству Фірма «Ерідон».
В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: