У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги

19 вересня 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Водночас, засуджений заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається з наявних у Верховному Суді даних, які надані Коростенською виправною колонією №71, копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року засудженому було вручено 20 листопада 2017 року, тому останнім днем оскарження рішень першої та апеляційної інстанції було 21 лютого 2018 року.
Водночас, засуджений звернувся з повторною касаційною скаргою до суду 17 вересня 2019 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. В повторній касаційній скарзі нових обставин та доводів на обґрунтування причин пропуску строку касаційного оскарження ним не вказано,
а відтак колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно доп.3 ч.3 ст.429 КПК України, касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження у разі, якщо суд касаційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення, підлягає поверненню особі, яка її подала.
За таких обставин, касаційна скарга засудженого ОСОБА_5 підлягає поверненню.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2017 року ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3