Справа № 464/2198/19
пр.№ 1-кп/464/380/19
У Х В А Л А

05 серпня 2019 року

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , який спливає 06.09.2019 року, оскільки провадження до вказаного часу не буде завершено, що зумовлено оголошенням перерви в судовому засіданні, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти продовження строку тримання під вартою та враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, просять обрати більш м`який запобіжний захід, суд приходить до висновку, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 09.07.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.09.2019 року, без визначення розміру застави, однак, до вказаного часу кримінальне провадження не буде завершено, що зумовлено оголошенням перерви в судовому засіданні для виклику свідків.
Відповідно до положення ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України не судимий, не одружений, пенсіонер, за зареєстрованим місцем проживання понад 10 років не проживав, фактичним його місцем постійного проживання до затримання є місце проживання потерпілого та свідків, які на даний час ще не допитані, суд приходить до висновку про наявність ризиків того, що він перебуваючи на волі, може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також переховуватися від суду та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків. При цьому, суд вважає, що стан здоров`я ОСОБА_5 , а саме інвалідність ІІ групи загального захворювання та наявність ряду хронічних захворювань не є підставною для застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки з повідомлення Львівської медичної частини №19 вбачається, що ОСОБА_5 з моменту прибуття та по теперішній час перебуває на диспансерному обліку в медичній частині. Останньому забезпечено амбулаторне лікування згідно діагнозів та постійне спостереження медичними працівниками.
Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою. Тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити на 60 днів, без визначення розміру застави у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жирова Жидачівського району Львівської області, який утримується в Державній установі «Львівська установа виконання покарання №19» продовжити на 60 днів, а саме, до 03.10.2019 року, без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча: