Справа № 991/933/19
Провадження1-кс/991/1366/19
У Х В А Л А

23 жовтня 2019 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань (ДБР) ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000547 від 04.07.2019 року,

ВСТАНОВИЛА

18 жовтня 2019 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 (далі скаржника), у якій скаржник просить скасувати постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000547 від 04.07.2019 року.

У скарзі ОСОБА_2 зазначає, що скарга подається до Вищого антикорупційного суду на підставі того, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24.06.2019 року було зобов`язано уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) відомості за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень за статтями 364, 375, 382 Кримінального кодексу України (КК України).

Скаржник вказує на те, що уповноважені особи НАБУ не виконали ухвалу суду в частині внесення відомостей до ЄРДР за статтями 364, 382 КК України і слідство проводиться стосовно кримінального правопорушення, передбаченого статтею 375 КК України.

Скаржник у заяві попросив визнати його потерпілим у цьому кримінальному провадженні, проте зі сторони слідчих не було жодного процесуального реагування. 19.08.2019 року скаржник подав звернення до ОСОБА_3 слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у Львові. У зверненні скаржник вказав на порушення слідчим частини 4 та частини 5 статті 216 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), також надав роз`яснення стосовно обставин справи, а також було повідомлено про протиправний виклик скаржника на допит як свідка, хоча він, на думку самого скаржника, має статус потерпілого.

17.09.2019 року слідчий ДБР прийняв постанову про відмову у визнанні потерпілим скаржника у кримінальному провадженні № 0000547 від 04.07.2019 року. Скаржник вказує на незаконність такої постанови, зокрема з таких причин: ТУ ДБР у місті Львові є неповноважним органом дізнання; слідчий порушив вимоги частини 2 статті 55 КПК України (стосовно статусу скаржника як потерпілого); слідчим не було належно досліджено питання спричинення скаржнику шкоди у виді тяжких наслідків; слідчий відмовився вважати шкодою для скаржника факт невиконання ухвал Галицького районного суду міста Львова від 22.01.2018 року та 24.01.2018 року; слідчим не проведено належне дослідження законності ухвали Галицького районного суду міста Львова від 09.07.2018 року (стосовно цього заявник зазначає, що слідчий не мав права передавати його заяву прокурору без її реєстрації).

Слідча суддя розглянула матеріали скарги та документи, що її обґрунтовують.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), параграфом 1, ст. 303-308 КПК України.

Слідча суддя встановлює, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи 1) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, 2) скарга підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді (підсудна цьому суду), 3) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, а також 4) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК України).

Чи скарга була подана особою, що має право подавати скаргу

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим може оскаржуватися особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Скарга була подана ОСОБА_2 , стосовно якого було видано постанову ДБР про відмову у визнанні потерпілим від 17 вересня 2019 року. Таким чином, він є особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, а тому слідча суддя приходить до висновку, що скарга подана особою, що має право подавати скаргу.

Чи скарга підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді (підсудна цьому суду)

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу. Скарга має бути розглянута не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.

Відповідно до положень ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 2062, 209, 211, 3661 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Підпункт 2 пункту 202 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України передбачає, що підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду" [тобто до 22.09.2019 року], якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Скаржник подав скаргу на постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, у якому розслідується злочин за статтею 375 КК України. Ця стаття не входить до обсягу предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Також, досудове слідство у цьому провадженні, внесеному до ЄРДР 04.07.2019, проводиться ДБР, а не НАБУ.

Скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді (пункт 2 частини 2 статті 304 КПК України). Оскільки скарга стосується провадження, що не є підсудним Вищому антикорупційному суду, слідча суддя приходить до висновку, що ця скарга не підлягає розгляду та має бути повернена скаржнику.

Відповідність скарги іншим вимогам процесуального закону не перевіряється, оскільки скарга повертається через те, що вона не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.

Керуючись ст. ст. 331, 216, 303, 304, 309, Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Повернути скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань (ДБР) ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000547 від 04.07.2019 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддяОСОБА_1