Справа № 643/5313/18
Провадження № 1-в/643/251/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.06.2019 року Московський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові подання начальника Ізюмського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування подання начальник Ізюмського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ДУ «Центр пробації» посилається на те, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 31.05.2018 року, ОСОБА_3 засуджений до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень. Вирок набрав законної сили 03.07.2018 року та 04.07.2018 року надійшов на виконання до Ізюмського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області. Засуджений ОСОБА_3 станом на 02.05.2019 року квитанцію про сплату штрафу до Ізюмського МРВ не надав. Інформації про причини невиконання вироку суду не має.

В судове засідання учасники судового розгляду не з`явились. Інспектор Ізюмського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ДУ «Центр пробації» Міністерства юстиції України надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, подання підтримав. Прокурор ОСОБА_4 надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, подання підтримав. Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши подання та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з наявних матеріалів, органом пробації перед судом порушено питання про заміну засудженому ОСОБА_3 несплаченої суми штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. покаранням у виді громадських робіт. При цьому, вирок Московського районного суду м. Харкова від 31.05.2018 р., яким ОСОБА_3 було засуджено до покарання у виді штрафу, постановлявся за угодою про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Крім цього, ч.5 ст.476 КПК України передбачає, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, кримінальне процесуальне законодавство містить спеціальні норми, які визначають процесуальні наслідки невиконання угоди, затвердженої у кримінальному провадженні.

Суд вважає, що заміна засудженому одного виду покарання на інший є фактично зміною умов укладеної угоди, адже така позиція суперечить положенням ст.471 КПК України, якими чітко визначено, що зміст угоди про примирення становить певний перелік умов, зокрема, й узгоджене покарання.

У зв`язку з цим застосування ч.5 ст.53 КК України, ст.26 КВК України у випадку, коли особа не відбула покарання, визначене вироком, ухваленим на підставі угоди про примирення, неможливе, адже тягне за собою зміну затверджених умов такої угоди. Відповідно, ст.476 КПК України є спеціальною нормою, яка містить процесуальні санкції, що можуть бути застосовані до засудженої особи в разі невиконання нею умов угоди. У такий спосіб кримінальне процесуальне законодавство встановлює винятки для категорії вироків, ухвалених по угодах, передбачивши регулювання вказаних питань нормами окремої 35-ї глави КПК України.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що положеннями чинного Кримінального процесуального кодексу України чітко визначено наслідки невиконання угоди про примирення, затвердженої вироком суду від 31.05.2018 року, в тому числі і у разі невиконання вироку в частині призначеного покарання суд приходить до висновку про те, що подання органу пробації не відповідає вимогам закону, а відтак задоволенню не підлягає.

Крім цього, суд зазначає, що прокурор у випадку умисного ухилення засудженого від відбування призначеного йому покарання, не позбавлений права ініціювати на підставі ч.5 ст.476 КПК України питання про відповідальність засудженого за таке ухилення.

Керуючись ст.ст. 476, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання начальника Ізюмського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1