Справа № 592/7033/19
Провадження № 1-в/592/297/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , представників Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» - ОСОБА_4 , засудженого- ОСОБА_5 , захисника- ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_7 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого 17.03.2016 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ст.289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскацією майна,
про поміщення засудженого до приміщення камерного типу, -
ВСТАНОВИВ:

Подання обґрунтовується тим, що засуджений ОСОБА_8 вчинив правопорушення, яке полягає в наступному: 25.04.2019 року, близько 08 години 40 хвилин під час перевірки виходу засуджених до виробничої зони установи на роботу, було виявлено відсутність у виробничій зоні засудженого ОСОБА_8 , який відбуває покарання на відділенні СПС №3, державної установи «Сумська виправна колонія» (№116).

Засудженого ОСОБА_8 було викликано до чергової частини установи та вказано на те, що згідно рознарядки на виведення засуджених на роботу, затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_8 повинен був вийти до виробничої зони та приступити до праці, на дільниці по переробці пластмаси. Засуджений ОСОБА_8 проти вказаного заперечив та відповів, що нікому нічого «не зобов`язаний» та виходити до виробничої зони він не буде.

Засудженому ОСОБА_8 додатково було роз`яснено вимоги частини 2 ст.118 КВК України та вказано на те, що засуджені до позбавлення волі, які за виконавчими документами мають заборгованість, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи до погашення такої заборгованості. Також наголошено на те, що у нього є заборгованість за виконавчими листами у сумі 19358 грн. Спецодягом та інструментом для праці засуджений ОСОБА_8 був забезпечений в повному обсязі, до медичної частини установи засуджений ОСОБА_8 останнім часом не звертався, на стан здоров`я не скаржився.

Засудженому ОСОБА_8 було повторно запропоновано вийти до виробничої зони установи та приступити до роботи, але він продовжував висловлювати своє невдоволення, законним вимогам адміністрації установи. Засудженому ОСОБА_8 було повторно запропоновано ознайомитись з умовами праці згідно строкового трудового договору, але він відмовився від підпису в договорі в категоричній формі та продовжував ухилятись від виконання законних вимог працівників адміністрації.

Своїми діями засуджений порушив вимоги ст.ст.107 п.3 КВК України, ст.118 ч.2 КВК України, та вимоги пункту 1 розділу XVII ПВР, саме: засуджені зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; засуджені до позбавлення волі, які за виконавчими документами мають заборгованість, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи до погашення такої заборгованості.

За період відбування покарання засуджений ОСОБА_8 характеризується негативно. Допускає порушення вимог режиму відбування покарання, за що має 9 дисциплінарних стягнень, заохочень не має. У відношенні до представників адміністрації колонії не завжди ввічливий, вперто не бажає виконувати їх вимоги, потребує постійного посиленого контролю за їх виконанням. На виробництві колонії працевлаштований, але вперто не бажає працювати. Участі у суспільно-корисній праці вперто не бажає приймати.

У програмах диференційованого виховного впливу на засуджених участі не приймає. Вперто не бажає приймати участь в самодіяльних організаціях засуджених. За характером конфліктний, схильний до провокаційних дій, збудливий, неврівноважений, хитрий, не здатний мотивувати свої вчинки. На заходи виховного впливу реагує не завжди вірно. Підтримує дружні стосунки із засудженими негативної соціальної спрямованості. Намагається нав`язувати іншим засудженим підтримання кримінальних традицій. На даний час в особистості засудженого залишається високий рівень суспільної небезпеки. Просить засудженого ОСОБА_8 перевести строком на 2 місяці до приміщення камерного типу як такого, відносно якого під час відбування покарання інші заходи впливу мали безуспішне застосування.

В судовому засіданні представник ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» подання підтримав з зазначених вище підстав, додавши, що на кожному відділенні висить розпорядок дня установи і промислової зони, де написано про час початку виходу на роботу, засуджені мають з ними знайомитися, і більш того вони під розпис знайомляться коли поступають до установи відбувати покарання, але ОСОБА_8 відмовився підписувати цей документ .

Прокурор повністю підтримав подання, зазначивши, що засуджений не стає на шлях виправлення, виявляє великий ступінь суспільної небезпеки, не виконує законні вимоги адміністрації, шкода, завдана злочином не відшкодована.

Засуджений проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що адміністрація колонії упереджено до нього ставиться, він не відмовляється працювати, але заробітна м плата дуже мала, більш того він не знає в якій саме час необхідно приступати до роботи.

Захисник заперечувала проти задоволення подання, оскільки представниками ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» не доведено, що поміщення засудженого до приміщення камерного типу має виховний вплив на засудженого та може змінити його поведінку, вважає, що таке стягнення є занадто суворим. Також зазначила, що засуджений не ознайомлювався з правилами, за якими має працювати в установі. Зокрема, у строковому трудовому договорі від 04.04.2019 року відсутній час виходу на роботу, тривалість робочого часу, термін дії договору. Також, згідно Конституції України кожен має право на працю і кожному гарантується належна заробітна плата, не нижча від визначеної законом, а ОСОБА_8 платили від 10 грн. 50 коп. до 3 грн. 41 коп. за місяць, що є недостатнім для відшкодування цивільних позовів. Адміністрація установи не надала суду доказів того, що ОСОБА_8 після 04.04.2019 року належним чином був повідомлений про час виходу на роботу 25.04.2019 року і що відмовлявся виходити в цей день до виробничої зони.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 17.03.2016 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ст.289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскацією майна. Задоволено частково цивільні позови потерпілих в загальній сумі 17 300 грн, а також стягнуто судові витрати в сумі 884 грн. 16 коп. Після перегляду вироку в апеляційній інстанції, він набрав законної сили (а.о.с. 13-15, 22-25 т.1).
Відбуває покарання в ДУ «СВК № 116, початок строку відбування покарання - 24.12.2015 року, кінець строку - 04.07.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення:попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно з ч.9 ст.134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

В матеріалах особової справи міститься розписка, згідно якої прибувшому до установи відбувати покарання ОСОБА_8 , надавалася розписка від 15.08.2016 року про ознайомлення з вимогами КВК України, КПК України, КК України та нормативно-правовими актами, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудження до позбавлення волі. Ця розписка є додатком до правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, в якій вказано, що засуджений відмовився їх підписувати. Разом з цим, в цьому документі відсутні конкретні відомості про роботу, зокрема початок трудового дня, його тривалість, оплата, місце тощо. (а.с. 66 т. 1 о.с)

Так, згідно довідки про стягнення та заохочення станом на 07.05.2019 року ОСОБА_8 не має жодного заохочення, натомість має 5 дисциплінарних не погашених стягнень, в тому числі за те, що 17.04.2019 року не вийшов на роботу оголошена сувора догана, а 23.04.2019 року за порушення розпорядку дня поміщено його до Дізо на 3 доби. (а.с. 233 т.2 о.с.)

04.04.2019 року в порядку ст. 118 КВК України був складений строковий трудовий договір між Державною установою «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_7 та засудженим ОСОБА_8 , який останній не підписував, працівниками установи засвідчена відмова засудженого від його підпису. В даному договорі відсутній термін його дії, конкретна тривалість робочого часу та час виходу на роботу. Інших належних документів, представником колонії до суду надано не було, з яких би убачалося, що після 04.04.2019 року засудженого повідомляли про час виходу на роботу. Як убачається із довідки з бухгалтерії установи, ОСОБА_8 за період часу з листопада 2018 року по березень 2019 року нарахована заробітна плата в загальній сумі 34 грн. 79 коп. (а..с 227-228 т.2 о.с.) Згідно рапортів працівників установи, ОСОБА_8 25.04.2019 року близько 08 години 40 хв. був відсутній у виробничій зоні без поважних причин. (а.с. 3-4)

Частинами 1, 2 ст. 118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг. Такі договори погоджуються адміністрацією колонії та повинні містити порядок їх виконання. Адміністрація зобов`язана створювати умови для праці засуджених за договорами цивільно-правового характеру та трудовими договорами. Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості.

Згідно ст. 119 КВК України для осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, робочий тиждень не може перевищувати норму тривалості робочого часу, встановленого законодавством про працю. Місце та вид роботи, час початку та закінчення роботи (зміни) визначаються адміністрацією колонії. Засуджені звільняються від роботи у вихідні, святкові та неробочі дні, визначені законодавством про працю. З урахуванням характеру виконуваних засудженим робіт опускається підсумований облік робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин. Праця засуджених організовується з додержанням правил охорони праці, техніки безпеки і виробничої санітарії, встановлених законодавством про працю. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Проалізувавши матеріали справи, надані докази, беручи до уваги положення норм чинного законодавства, встановлені судом факти не дають суду можливість дійти безумовного висновку, що засуджений не виконує покладені на нього обов`язки без поважних на те причин, суд не вбачає достатніх підстав для застосування до ОСОБА_8 такого суворого стягнення як переведення засудженого до приміщення камерного типу, а тому у задоволенні подання в.о. начальника Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст.118, 132, 134, 135 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання в.о. начальника Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_7 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з моменту проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1