Провадження №1-в/359/349/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 листопада 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
в с т а н о в и в :
30.10.2019 року адміністрація ДУ «Бориспільської виправної колонії №119» звернулась до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_3 . Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 вже відбув 2/3 строку покарання та за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довів, що став на шлях виправлення та має заохочення. Враховуючи вищезазначене адміністрація ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» просила суд звільнити ОСОБА_3 умовно-достроково від відбування покарання.

В судове засідання учасники (прокурор, засуджений, представник БВК №119) не з`явилися в судове засідання, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, прокурор, засуджений та представник БВК №119 подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, засуджений та представник БВК №119 в заявах клопотання підтримали та просили задовольнити, прокурор проти задоволення клопотання не заперечував. Неявка останніх не перешкоджає розгляду.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання.

Так, ОСОБА_3 засуджений 25.06.2015 року Таращанським районним судом Київської області за ст. 187ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. 28.12.2015 року ОСОБА_3 засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.1, 70 ч.4 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2017 року застосовано ст.72 ч.5 КК України ЗУ «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (зарах. з 27.02.2015 року по 09.09.2015 року та з 28.12.2015 року по 28.08.2016 року ).

ОСОБА_3 раніше судимий: 02.08.2002 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. 215-3 ч.2, 140 ч.2, 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. 29.09.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 187 ч.3, 187 ч. 1, 185 ч.1 КК України застосовані примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричнім лікарні із звичайним наглядом, за скоєння суспільно - небезпечних діянь. 29.03.2012 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.2 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом за скоєння суспільно - небезпечного діяння.

Початок строку: 28.12.2015 року Кінець строку: 18.07.2021 року Ст. 81 К України (УДЗ): 20.10.2019 року.

З матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_3 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 11.03.2015 року. Під час знаходження в державній установі «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. В державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119) відбуває покарання з 23.10.2015 року. За час відбування покарання характеризується з позитивного боку. На даний час засуджений працює на підприємстві установи на дільниці деревообробки. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 9 заохочень, стягнень не має. 24.01.2018 року засуджений ОСОБА_3 розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 101 КВК України, а саме переведення його з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений надав заяву не застосовувати до нього пільги передбачену ст. 101 КВК України. 21.03.2019 року засуджений ОСОБА_3 розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, але рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений надав заяву не застосовувати до нього пільгу передбачену ст. 82 КК України. У колективі засуджених підтримує рівні доброзичливі відносини, не конфліктує, до лідерства не прагне, спілкується переважно на цікаві для себе теми із засудженими свого віку. Велику увагу приділяє перегляду телепередач та фільмів, за можливості читає пізнавальну літературу. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться дбайливо, використовує за призначенням Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує. За характером спокійний, врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті, завжди має охайний вигляд. Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених в розділі «Правова просвіта» та «Фізкультура та спорт». Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє розумну соціально - корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. Згідно вироку позову має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Вину у скоєному злочині визнав.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою довів, що став на шлях виправлення. За час відбування покарання зарекомендував себе з позитивного боку. За зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці, має дев`ять заохочень. Стягнень не має. Відношення до праці добре, до виконання вимог персоналу установи встановлених законодавством ставиться сумлінно, вказане підтверджується відповідними характеристиками на засудженого, наданими адміністрацією БВК №119.

Такі докази є достатніми та допустимими для прийняття позитивного рішення за клопотанням адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)».

Тому суд вважає за доцільне клопотання адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» задовольнити та звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на не відбуту його частину покарання, яка становить 1 рік 8 місяців 10 днів.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 536-539 КПК України, ст. 158 КВК України, суд, -

у х в а л и в :
Клопотання адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково на невідбуту частину основного покарання (призначеного за вироком від 25.06.2015 року Таращанським районним судом Київської області за ст. 187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна та вироком від 28.12.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.1, 70 ч.4 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна), - що становить 1 рік 8 місяців 10 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1