Провадження № 1-кп/742/342/19
Єдиний унікальний № 742/3271/19
ВИРОК
іменем України
01 листопада 2019 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000121 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сургут, Тюменської області, Російської Федерації, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючої, перебуваючої у фактичних шлюбних відносинах, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10 січня 2019 року обвинувачена ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні УСЗН Прилуцької РДА, розташованої в м.Прилуки по вул.Київська, буд.220, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввіши в оману працівників вказаної державної установи шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги на дітей одиноким матерям, в порушення ч.1, ч.4 ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п.33 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», при оформленні даної допомоги, внесла неправдиву інформацію в заяву від 04 січня 2019 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» про те, що вона не проживає з особою від якої народила дитину, хоча фактично з грудня 2018 року по теперішній час проживає з батьком дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі та протягом вказаного періоду вела з останнім спільне господарство, в результаті чого, ОСОБА_4 , за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року незаконно отримала державну соціальну допомогу на дітей одинокій матері в сумі 18 467 грн. 04 коп.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 , внаслідок подання недостовірних відомостей незаконно отримала виплату державної соціальної допомоги на дітей одинокій матері на загальну суму 18 467 грн. 04 коп., якими вона заволоділа шляхом обману та завдала шкоди державі.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В даному кримінальному провадженні, 23 вересня 2019 року між прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій за ч. 1 ст.190 КК України; всіх істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторони узгодили покарання та надали згоду на його призначення обвинуваченій ОСОБА_4 у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Обвинувачена ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити дану угоду про визання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої в угоді міри покарання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Суд, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості в ході підготовчого судового засідання з`ясував у прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченої ОСОБА_4 , що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості; характер обвинувачення та вид покарання. ОСОБА_4 цілком розуміє права обвинуваченого, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що своїми діями, які виразились узаволодінні чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст.190 КК України.
Прокурором Прилуцької місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої 15 967 грн. 04 коп. матеріальних збитків, завданих злочинними діями останньої, який обвинувачена визнала в повному обсязі. Відповідно до ст.1166 ЦК України, цивільний позов про стягнення матеріальних збитків завданих державі підлягає задоволенню в повному обсязі.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженнювідсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 373, 374, 468-469, 472, 473-475, 476 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 23 вересня 2019 року між прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації 15 967 грн. 04 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 КПК України.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_1