Житомирський апеляційний суд
Справа №280/203/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.125 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України за апеляційною скаргою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.01.2019 року,
встановив:
зазначеним постановою кримінальну справу стосовно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.125 КК України повернуто для провадження досудового слідства до Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.

В обґрунтування постанови про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, суд першої інстанції зазначив, що в ході досудового розслідування даної кримінальної справи не встановлено механізм та характер утворення тілесного ушкодження у потерпілого у вигляді поверхневої забійної рани задньої поверхні тулубу, зокрема чи утворилось воно від пострілу гумовою кулею, одяг потерпілого та підсудного не вилучався і не оглядався, комплексна судово-медична-криміналістична експертиза не призначалась та не проводилась.

Згідно матеріалів кримінальної справи, органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 15.12.2007 близько 16 години в м. Коростишеві на ґрунті виниклих неприязних відносин, спрямував у бік ОСОБА_9 , який знаходився в цей час у дворі домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 гладкоствольний самозарядний пістолет «Шмайсер» моделі «АЕ 790 G» серії НОМЕР_1 калібру 9 мм РА, з якого здійснив декілька пострілів набоями гумових куль, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани правої кисті, рани на тильній поверхності лівої кисті з наявністю раневого каналу та стороннього тіла (гумова куля) в ньому, рани передньої поверхні лівого стегна з наявністю раневого каналу та стороннього тіла (гумова куля) в ньому, поверхневу забійну рану задньої поверхні тулубу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор просить скасувати постанову суду першої інстанції, як незаконну, а кримінальну справу направити до Коростишівського районного суду для проведення нового судового розгляду. Зазначає, що відповідно до дослідженого судом висновку судово - медичної експертизи № 1070 від 13.08.2008 року, у потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани правої кисті, рани на тильній поверхні лівої кисті з наявністю раневого каналу та стороннього тіла (гумова куля) в ньому, рани передньої поверхні лівого стегна з наявністю раневого каналу та стороннього тіла (гумова куля) в ньому, поверхневу забійну рану задньої поверхні тулубу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, ці тілесні ушкодження могли утворитись 15.12.2007 від дії тупих твердих предметів з обмеженою сферичною поверхнею, внаслідок поранення снарядом, що випущений з пристрою для відстрілу гумових куль, і цей висновок, спростовує надані показання експерта ОСОБА_10 у судовому засіданні. Вважає, що вина ОСОБА_7 підтверджується іншими дослідженими судом доказами, зокрема протоколом відтворення обстановки та обставин події від 14.11.2008 року; протоколом виїмки від 05.08.2008 року; протоколом огляду предметів від 05.09.2008 року; протоколом виїмки від 25.11.2008 року; протоколом огляду предметів від 25.11.2008 року та висновком судово-медичної експертизи № 3278 від 26.11.2008 року. Як наслідок, наголошує, що судом не прийнято до уваги те, що в матеріалах кримінальної справи наявні всі необхідні відомості, які безпосередньо вказують на доведеність вини підсудного в скоєнні інкримінованого йому злочину. При цьому, вважає, що зауваження захисника про не вилучення органом досудового розслідування одягу потерпілого та підсудного по кримінальній справі є безпідставними у зв`язку із тим, що в ході досудового розслідування проведено судово - медичну експертизу №1070 від 13.08.2008 року, і у потерпілого ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження, які могли утворитись 15.12.2007 року від дії тупих твердих предметів з обмеженою сферичною поверхнею, внаслідок поранення снарядом, що випущений з пристрою для відстрілу гумових куль, тому, й підстав для проведення додаткових експертиз не було.

В запереченнях на апеляцію прокурора захисник ОСОБА_6 , просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, відповідно, без задоволення. При цьому, наголошує, що ціла низка розбіжностей та протиріч в ході досудового слідства, як і під час судового слідства усунуті не були, належних заходів для встановлення обставин справи досудовим слідством вжито не було. Крім того, під час проведення досудового слідства, всупереч ст.ст.22, 64 КПК України, не були досліджені або досліджені поверхнево обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка апеляцію підтримала за наведених в ній мотивів, пояснення захисника ОСОБА_6 , яка просила постанову залишити без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, перевіривши постанову суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України (в редакції 1960 року), апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.323 КПК України (в редакції 1960 року), рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує своє рішення лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, згідно до норм ст.281 КПК України (1960 р.), повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року передбачено те, що повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні. Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст.315-1 КПК (1960 р.), вчинення інших процесуальних дій, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів.

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції при розгляді кримінальної справи не було дотримано зазначених вимог кримінально-процесуального кодексу України.

Так, вбачаючи неповноту досудового слідства, яка полягає в не проведенні органом, що розслідував справу відповідної комплексної судово-медичної-криміналістичної експертизи, у зв`язку з чим виникнення необхідності у вилученні додаткових речових доказів (одягу підсудного та потерпілого), суд не зазначив у постанові причини, які позбавляли його процесуальної можливості самостійно призначити таку експертизу, попередньо перевіривши шляхом допиту учасників процесу наявність на зберіганні у підсудного та обвинуваченого їх одягу, що має відношення до подій вчинення злочину, який згідно обвинувачення було вчинено в 2007 році.

Орган обвинувачення вважає, що надав суду всі необхідні докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 . У відповідності до матеріалів справи, протягом досудового слідства та судового розгляду сторонами не заявлялися клопотання про призначення експертиз та долучення до справи додаткових доказів.

За таких обставин, суд першої інстанції мав керуватися положеннями ст.16-1 КПК України (1960 р.) та ст.62 Конституції України, згідно положень якої: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На переконання апеляційного суду, суду першої інстанції необхідно було з достатньою повнотою дослідити всі наявні в справі докази, дати їм належну юридичну оцінку та за наслідками прийняти відповідне законне і обґрунтоване рішення.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що підстави для повернення справи на додаткове розслідування відсутні. Викладені з цього приводу висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що в порядку ст.367 КПК (1960 р.) є підставою для скасування оскарженої постанови, з призначенням справи до нового судового розгляду в тому ж суді в іншому складі.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України (1960 р.), колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.01.2019 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України повернуто для провадження досудового слідства до Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, скасувати та призначити новий розгляд справи в тому ж суді в іншому складі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :