Справа № 308/6912/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження № 308/6912/19, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001456 від 13.05.2019 р. про обвинувачення,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгорода, громадянки України, угорки, тимчасово не працюючої, заміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
сторона захисту:
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника обвинуваченої ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
13 травня 2019 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , у приміщенні кухонної кімнати, по місцю фактичного проживання, за адресою АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , в ході сварки, схопила у праву руку кухонний ніж, який знаходився у шухляді кухонного гарнітуру й прискореною ходою підійшла на відстань витягнутої руки до ОСОБА_5 , в момент коли останній запалював цигарку, та реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою завдання останньому тілесних ушкоджень, нанесла один удар ножем в область черевної порожнини зліва та один удар ножем в область грудної клітки зліва в проекцій п`ятого міжреберя по середньо-ключичній лінії потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинила останньому тяжкі тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 149 від 10 червня 2019 року - на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: ран зі слідами від швів, на шкірних покривах передньої поверхні грудної клітки зліва в проекції 5-го міжребір`я по середньо ключичній лінії та передньої поверхні черевної стінки зліва, нижче на 4,0 см. від реберної дуги.
Згідно даних медичної документації, заповненої на його ім`я, у нього виявлено: «Проникаюча в черевну порожнину колото різана рана в області лівої реберної дуги з пошкодженням великого сальника, дотиковими пораненнями тонкої кишки, гемоперитоніум, черевної стінки зліва».
Тілесне ушкодження у вигляді непроникаючої рани (згідно даних медичної документації) передньої поверхні грудної клітки зліва виникло внаслідок одноразової дії гострого краю ріжучого предмету (лезо ножа), потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черева зліва (згідно даних медичної документації) виникло внаслідок одноразової ударної дії гострого краю колото-ріжучого предмету, типу, клинка ножа, були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3 (к) Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто у умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_7 вчинила суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.1 ст. 121 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю, щиро розкаялася. По суті фактичних обставин справи пояснила, що 12 -13 травня 2019 року, точної дати не пам`ятає, близько 01 год. 30 хв. вона перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні кухонної кімнати, по місцю свого проживання, в ході сварки з чоловіком ОСОБА_5 , яка виникла між ними «із за кави», схопила у руку кухонний ніж, який знаходився у шухляді кухонного гарнітуру та нанесла один удар ножем в живіт та грудну клітину останнього. Після чого, зять відвіз чоловіка у лікарню, а вона пішла в органи поліції. Щиро розкаялась у вчиненому, вказала, що спільно проживають з чоловіком 28 років.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_7 , яка є його дружиною, у травні 2019 року , у приміщенні кухонної кімнати, по місцю їх проживання, виникла сварка, ініціатором якої був він, під час якої він вдарив дружину. Після чого ОСОБА_7 взяла ніж і нанесла йому удар в область тулуба. Після цього, зять відвіз його у лікарню. На даний час стан здоровя його задовільний, «він навіть вилікував цукровий діабет». З дружиною примирились, далі проживають разом.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_7 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачена , потерпілий не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, потерпілий правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, потерпілого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України.
При призначенні обвинуваченій виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченою своєї вини.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 суд відповідно до статті 66 КК України відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчинено умисно, та особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше не судима, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває та обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_7 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій ч.1 ст.121 КК України та можливість виправлення обвинуваченої без відбування нею призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до неї положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з встановленням їй обов`язків згідно ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_7 не обирався .
Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити їй покарання у вигляді пять років позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом 1 ( одного) року і 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засуджену ОСОБА_3 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.
Речові докази по справі:
-кухонний ніж, який упаковано до паперового конверту «Національна поліція України», змив (на марлевому тампоні), який упаковано до паперового конверту « Національна поліція України», 2 мікрообєкти схожі на волосся, які упаковано до паперового конверту «Національна поліція України», що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - залишити зберігати у кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області;
-флеш носій «mikro SD» на якому збережено відеозапис проведення слідчого експерименту від 13 травня 2019 рок - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1