Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/2164/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження : прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження № 0000160 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростеня Житомирської області, громадянки України, з неповною середньою освітою , зареєстрованої та проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.309 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітня ОСОБА_4 , 02.02.2019 року з іншою неповнолітньою особою, перебуваючи на вул.Шевченка в м.Коростені, в районі залізничного вокзалу, незаконно придбала-знайшла поліетиленовий згорток з наркотичним засобом, і впевнившись в тому, що це заборонена для обігу речовина, незаконно зберігаючи її при собі перенесла в салон автомобіля таксі та таким чином перевезла на вул.Білокоровицьке шоссе в м.Коростень. Після цього, разом з іншою неповнолітньою особа, яка не була обізнана щодо умислу ОСОБА_4 , яка незаконно придбаний поліетиленовий пакет з наркотичним засобом перенесла до території державної установи "Коростенська виправна колонія №71, розташованої по вул.Білокоровицьке шоссе, 4 в м.Коростень де була затримана працівниками вказаної установи, які викликали слідчо-оперативну групу Коростенського ВП якою було виявлено та вилучено у одязі неповнолітньої ОСОБА_4 кристалічну речовину білого кольору, яка являється наркотичним засобом метадоном, масою 2, 42175 гр., 0, 92642 гр., 0, 72027 гр., 0, 18452 гр., 0, 09544 гр., тобто в загальному розмірі 4, 3484 гр., що є великим розміром.

Діями, які виразились в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ст.309 ч.2 КК України.

Обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

25.04.2019 року між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.469, 472 КПК України.

Зі змісту даної угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст.309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повина понести ОСОБА_4 за ст.309 ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі , зі звільненням, на підставі ст.75, 104 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні

злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості.

Обвинувачена вказала, що вона розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер предявленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження даної угоди, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України .

Захисник ОСОБА_6 також просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскілька вона не суперечить вимогам закону.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченій слід призначити узгоджене в угоді покарання за ст.309 ч.2 КК України.

Суд шляхом проведення опитування обвинуваченої по кримінальному провадженню переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою та цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Вказана угода за змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, пом"якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість її затвердження.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої в порядку ч.2 ст.124 КПК України.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374,475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 25.04.2019 року про визнання винуватості між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 , 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 рік 6 місяців, якщо вона протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .
Запобіжний захід відносно обвинуваченої у кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 1430 гривень.

Речовий доказ:спецпакет №2521687 з наркотичним засобом метадоном та змиви які помено до спецпакету №INZ1026738, що зберігаються в кімнаті речових доказів при ГУНП в Житомирській області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: