Дата документу 14.05.2019 Справа № 310/5947/18
ЗапоріЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/344/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/5947/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 березня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 березня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420 гривень.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Згідно зі змістом судового рішення, 28.09.2018 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання заступника СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 , про застосування запобіжною заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.09.2018 року було надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

25.03.2019 року підозрюваний ОСОБА_8 самостійно разом з захисником з`явився до Бердянського ВП ГУНП та до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20 липня 2018 року приблизно в 06 годин 25 хвилин, знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_11 , з метою заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень. наніс потерпілому два удари в область голови тупим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею та три удари предметом, що володіє колючо-ріжучими властивостями в область обох стегон потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження, у вигляді: численних різаних ран обох стегон; відкритої черепно-мозкової травми, яка виразилась у вигляді садна па лобі ліворуч, крововиливом у м`які тканини лівої скроневої ділянки, переломом кісток склепіння та основи черепу із заглибленням відломків лівої скроневої кістки в порожнину черепу на глибину 1.5 см з забоєм речовини головного мозку в правій скроневій частці за типом протиудару з ознаками кровотечі із правого слухового ходу, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. внаслідок яких 27.07.2018 року приблизно о 13 годині 03 хвилини від отриманих набряку головного мозку, забою мозку та відкритого перелому кісток склепіння та основи черепу в приміщенні реанімації КУ БМР «БТМО» наслали смерть ОСОБА_11 .

Клопотання вмотивовано тим, що 27.08.2018 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України, було вручено піл розписку голові квартального комітету №1 Олександрівського району міста Запоріжжя ОСОБА_12 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив про наявність ризиків, визначених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та просив застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та обираючи підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені слідчим та прокурором ризики передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України є недоведеними з огляду на особу обвинуваченого. Слідчим суддею встановлено що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий. має постійне місце проживання та реєстрації, відомості про його намір переховуватися від слідства відсутні, тому слідчий суддя прийшов до висновку про недоцільність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність застосування більш м`якого виду запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки саме цей вид запобіжною заходу, на переконання слідчого судді, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти наявному ризику.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення. В обґрунтування доводів зазначає, що обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя вказав, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним, так як підозрюваний є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання та реєстрації, а відомості про його намір переховуватися від слідства відсутні. При цьому, в ухвалі слідчий суддя не мотивує чому він не приймає до уваги наявність підтвердженого в судовому засіданні ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, щодо незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що з врахуванням обставин справи та способу вчинення злочину є реальним.

На підставі викладеного, просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який не підтримав вимоги апеляційної скарги; підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно вимогам ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають. В апеляційній скарзі прокурор зазначив про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам визначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя врахував вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, слідчий суддя постановляючи ухвалу прийшов до висновку, що при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, проте на переконання слідчого судді, слідчий і прокурор в судовому засіданні не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам передбаченим п.п.1, 2, 3 ст.177 КПК України, на наявність яких, міститься посилання в клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена кримінальним процесуальним кодексом.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості покарання, яке йому загрожує, даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, обставини досудового розслідування та відсутність відомостей про намір підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді застави з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 слідчий суддя, керуючись дискреційними повноваженнями, прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Що стосується доводів прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, то вони в більшій мірі є аналогічними тим, які були зазначені в клопотанні слідчого. Слідчим суддею їм була дана належна оцінка, з якою фактично не погоджується апелянт. Натомість, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді, на відміну від доводів прокурора, є правильними, вмотивованими і обґрунтованими.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, суспільно небезпечні наслідки, які настали, та можливу міру покарання у виді позбавлення волі у випадку визнання його винуватості мають місце, однак хоч суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризиків, визначених ст.177 КПК України, потребу позбавлення особи волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (правові позиції ЄСПЛ, викладені в п.74 рішення у справі «Мамедова проти Росії»).

Колегія суддів, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, який раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, погоджується з можливістю існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки на момент розгляду клопотання слідчим суддею зазначені особи ще не були допитані. При цьому, колегія суддів погоджується з тим, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленому ризику.

Що стосується існування ризиків, передбаченого п.п.1, 2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховування від органу досудового розслідування та суду, знищення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначених ризиків, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування та суду, здійснював спроби знищити будь-які речі чи документи.

Таким чином, на час розгляду клопотання слідчого, відмовляючи в його задоволенні та обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, і які існували на момент розгляду, та належним чином вмотивував своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки, вказуючи про наявність ризиків, слідчий не навів будь-яких переконливих доводів щодо їх існування, обставини, викладені в клопотанні слідчого, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.177 КПК України є лише припущеннями, які жодним чином не підтверджені.

Крім того, під час апеляційного розгляду було встановлено, що постановою заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_13 від 03 травня 2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002312 від 20 липня 2018 року щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, а тому і відпала потреба в обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 березня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420 гривень, з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4