Справа №463/6732/19
Провадження №1-кс/463/4548/19
У Х В А Л А

18 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 8 жовтня 2019 року (час подачі скарги у відділення поштового зв`язку) звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , яка полягає у неврученні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Просить зобов`язати слідчого вручити кожному потерпілому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні, в тому числі за заявою скаржника. Вважає, що імпетаривні норми ст. 55 КПК України зобов`язують слідчого вручити заявникам пам`ятки про права та обов`язки потерпілих, чого слідчим зроблено не було.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив таку задовольнити.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, слідчим ОСОБА_4 15 жовтня 2019 року подано заперечення на скаргу, відповідно до якого просив в задоволенні скарги відмовити у зв`язку з тим, що закрито кримінальне провадження.

За таких обставин слідчий суддя у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

З матеріалів скарги вбачається зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000004 від 3 січня 2019 року, що до реєстру внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Досудове розслідування закінчується в тому числі шляхом винесення постанови про закриття кримінального провадження у відповідності до положень ст. 283, 284 КПК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 30 вересня 2019 року кримінальне провадження № 0000004 від 3 січня 2019 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Таким чином, на момент звернення зі скаргою та розгляду такої кримінальне провадження вже було закрите, що унеможливлює для слідчого судді прийняти процесуальне рішення про зобов`язання вчинити дію за наслідками розгляду скарг в кримінальному провадженні, яке є вже закритим.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, слід відмовити у задоволенні скарг.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1