ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/69/18 Номер провадження 11-кп/814/318/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 289 КК України ТЗ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000012, № 0000011, № 0000082 за апеляційною скаргою прокурора Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Нова Діброва Лохвицького району Полтавської області, громадянин України, з середньою загальною освітою, одружений, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:
- 22.01.2018 Чорнухинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., штраф сплачено,

засуджений за:

- ч.1 ст.309 КК України - на 1 рік позбавлення волі;
- ч.1 ст.185 КК України - на 1 рік позбавлення волі;
- ч.2 ст.185 КК України - на 2 роки позбавлення волі;
- ч.2 ст.289 КК України - на 5 років позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_8 витрати на проведення судових експертиз в сумі 2145 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів за таких обставин.

Влітку 2017 року поблизу цегляного заводу в с.Вороньки Чорнухинського району Полтавської області ОСОБА_8 , незаконно придбав (зірвав) дикоростучі рослини коноплі, переніс їх до власного господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в приміщенні літньої кухні висушив та перетер, виготовивши таким чином наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 8,035 г., який помістив у газету та залишив зберігатися в приміщенні літньої кухні, не маючи мети збуту. 04.01.2018 під час проведення огляду в господарстві за місцем проживання ОСОБА_8 , в літній кухні виявлено та вилучено вищевказаний наркотичний засіб.
Крім цього, в червні 2017 року, ОСОБА_8 , перебуваючи на території належного ОСОБА_10 господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, з приміщення літньої кухні таємно викрав алюмінієвий бідон ємністю 30 літрів, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 960 грн.
Повторно в липні 2017 року, ОСОБА_8 , перебуваючи на території належного ОСОБА_10 господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, з приміщення літньої кухні, таємно викрав чавунну ванну, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 400 грн.
Повторно в серпні 2017 року, ОСОБА_8 , перебуваючи на території належного ОСОБА_10 господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав з приміщення літньої кухні - глуху плиту пічного опалення, з даху сараю - три нових шестихвильових листи шиферу, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 498,50 грн.
Повторно 02.05.2018 приблизно о 07.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на території належного ОСОБА_11 господарства, розташованого по АДРЕСА_1 , таємно викрав велосипед «Мінськ» червоного кольору, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 716,67 грн.
Повторно 01.05.2018 приблизно о 16.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на території належної ТОВ «РАЙЗ-СХІД» ферми, розташованої в с.Хейлівщина Чорнухинського району Полтавської області, незаконно заволодів трактором-екскаватором, д.н.з. НОМЕР_1 , марки „ЮМЗ-6 ЕО 02621, 1987 року випуску. Проїхавши за кермом близько 500 метрів, зупинився та залишив транспортний засіб, оскільки не зміг підняти ківш, який торкався землі та унеможливлював подальший рух.
На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість, просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 призначити покарання за:
- ч.1 ст.309 КК України - 3 роки позбавлення волі,
- ч.1 ст.185 КК України - 1 рік позбавлення волі,
- ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі;
- ч.2 ст.289 КК України - 5 років позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що при призначенні покарання та звільняючи ОСОБА_8 від його відбування з випробуванням, суд не в повній мірі врахував висновок органу пробації про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, негативну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, неповне відшкодування завданої злочином шкоди, вчинення ОСОБА_8 злочинів як до засудження вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 22.01.2018, так і після цього.
Також прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, мотивуючи його тим, що ОСОБА_8 в судове засідання не з`являється, не повідомляє суд про причини своєї неявки та прокурор неодноразово заявляв клопотання про примусовий привід.
Інші учасники судового розгляду вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора, який не підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, та про кваліфікацію його дій ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах та учасниками не оспорюються.
Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст. 75 КК України, що призвело до призначення ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При призначенні покарання, суд першої інстанції виконав вказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються негативно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, стан психічного здоров`я, сімейний стан, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей; думку потерпілого ОСОБА_11 , який просив не карати суворо; відсутність шкоди від незаконного заволодіння транспортним засобом, часткове відшкодування шкоди, спричинених крадіжками, шляхом повернення майна; наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, повне визнання вини.

Окрім цього, колегія суддів враховує, що на транспортному засобі, яким заволодів, обвинувачений подолав лише 500 метрів.

Згідно з досудовою доповіддю представника органу пробації вбачається, що зі слів односельців, ОСОБА_8 спільно із дружиною утримує велике підсобне господарство, яке складається з великої рогатої худоби, птиці та земельних паїв, не працює, а джерелом доходу є заробіток від продажу продуктів харчування із власного господарства.

Також слід зазначити, що штраф за попереднім вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 22.01.2018 ОСОБА_8 сплачено, тобто повністю відбув покарання.

З огляду на вказане, а також за відсутності обставин, що обтяжують покарання, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, виходячи з установлених фактичних обставин кримінального провадження, які впливають на вибір виду покарання, а також з аналізу даних про особу обвинуваченого, відшкодування шкоди шляхом повернення майна, те, що ОСОБА_8 утримує велике підсобне господарство з якого отримує дохід для утримання сім`ї, врахувавши думку потерпілого ОСОБА_11 , суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкцій статей, які йому інкриміновані, та виправлення останнього без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою.

Отже, суд першої інстанції, застосувавши ст. 75 КК України, реалізував свої дискреційні повноваження у спосіб, передбачений законом.

Таким чином, безспірних правових підстав вважати звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України неправомірним, не вбачається.

З огляду на викладене вище підстав для скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає, а отже апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Крім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 з`явився в судове засідання без застосування приводу до нього на 14.11.2019, вирок щодо нього, у тому числі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, залишається без змін, тому підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4