ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 489/3560/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/1017/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 186,
ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
іменем України
21 листопада 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001745 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.09.2019 року про продовження строку тримання під вартоюобвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Видне Московської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого -
в с т а н о в и л а:
Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини
Цією ухвалою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України продовжено строк тримання під вартою до 14.11.2019 року включно.
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисних корисних злочинів проти власності, в тому числі й тяжкого, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, не має постійного місця роботи та проживання, міцних соціальних зав`язків, а тому застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання настанню цих ризиків, а також забезпечення судового розгляду кримінального провадження.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу скасувати, відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. В обґрунтування своїх доводів, апелянт посилається на те, що стороною обвинувачення до клопотання про продовження запобіжного заходу не додано доказів про застосування ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні раніше більш м`якого запобіжного заходу, умови якого він би порушував, а також на підтвердження того, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Крім того, судом не враховано, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки (матір, тітку) та постійне місце проживання, працював у барі неофіційно, тому посилання прокурора не негативну репутацію останнього не відповідає дійсності.
Позиції учасників апеляційного розгляду
У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній.
Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Оцінка Суду
Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.
Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.
05.11.2019 року в цьому провадженні ухвалено обвинувальний вирок (а.п.98-102), яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 , 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Вказаним вироком запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Оскаржуваною ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 14.11.2019 року оскільки ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, на час постановлення ухвали не зменшились.
Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні умисних корисних злочинів, в тому числі й тяжкого, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі до 6 років, не має постійного місця проживання, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України можливість переховування його від суду.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - продовження злочинної діяльності підтверджується тим, що ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за вчинення аналогічних злочинів, має незняту та непогашену судимість, офіційно не працює, законних джерел доходу не має, що характеризує особу обвинуваченого як такого, що схильний до систематичної злочинної діяльності.
Посилання апелянта на те, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, а саме матір та тітку та постійне місце проживання не підтверджується належними доказами та не зменшує встановлених судом ризиків.
З огляду на це, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.09.2019 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України до 14.11.2019 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2