Справа № 216/4185/18
Провадження № 1-кп/216/389/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 26.03.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 25.03.2018 року в період часу з 17.40 години до 18.45 години, діючи з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , де мешкає потерпіла ОСОБА_6 разом з родиною, та переконавшись у відсутності потерпілої ОСОБА_6 та інших членів родини вдома, шляхом розбиття скла вікна кухні, незаконно проник до приміщення вищезазначеного будинку, та скориставшись відсутністю очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, таємно викрав з приміщення зазначеного будинку майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: телевізор марки «SHARP 21JF2-SF», сірого кольору, вартістю 900 грн.; килим радянського виробництва, розміром 3*4 м., вартістю 2880 грн.; килим радянського виробництва, розміром 6*4 м., вартістю 2880 грн.; килим-доріжку радянського виробництва, розміром 3*1 м., вартістю 426,68 грн.; жіночу сумку з чорної штучної лакової шкіри, вартістю 200 грн.; сумку марки «ONEILL», вартістю 260 грн.; праску марки «EUROTEC» білого кольору, вартістю 176,25 грн.; тепловий обігрівач марки «SELECLINE 871266/JТSB120Y2S», сірого кольору, вартістю 480 грн. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на власну користь.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди у вигляді матеріальних збитків у розмірі 8202,93 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини скоєння злочину та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. У вчиненому кається, просить суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , заявили клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просили не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Прокурор проти задоволення такого клопотання не заперечував.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому. Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.

Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Обвинувачений, захисник, кожен окремо у судовому засіданні також просили суд призначити покарання із застосуванням іспитового строку.
Потерпіла ОСОБА_6 раніше була допитана у судовому засіданні та не заперечувала проти покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки обвинувачений повернув їй майно, тому претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.
Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно (м.к. п. 98), в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, дітей на утриманні немає, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебував і не перебуває (м.к.п. а.с. 96-97), викрадене майно повернуто потерпілій, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні.
Згідно досудової доповіді на ОСОБА_3 наданої органом пробації 22.03.2019 року, останні вважають, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб, за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_7 потрібно призначити покарання в виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_6 (м.к.п. а.с. 48) залишити потерпілій.

Матеріали кримінального провадження № 0000600залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/4185/18-к (1-КП/216/389/19).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду,через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1