Справа № 466/4261/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Львова, громадянки України, з середньо - спеціальною освітою, заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, тимчасово непрацюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , 18.04.2019 року приблизно 15 год. 00 хв., перебуваючи у парку поблизу «Краківського ринку», що по вул. Клепарівській у м. Львів, помітила полімерний згорток усередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, в якій згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовини їх аналогів та прекурсорів №3/444 від 15.05.2019 року, виявлено метадон, який віднесено до накротичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою 0,2712 грам, який в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 р., підняла та поклала під пояс своїх штанів та таким чином незаконно придбала та в подальшому зберігала вказаний наркотичний засіб при собі без мети збуту. У подальшому, в ОСОБА_6 , 20.04.2019, приблизно об 11 год. 00 хв., під час її перебування за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 156, у службовому приміщенні Державної установи «Львівська виправна колонія №30», під час поверхневого огляду працівниками зазначеної установи, виявлено та вилучено зазначений наркотичний засіб, який остання зберігала при собі без мети збуту.

До обвинувального акту в розпорядження суду поступила угода про визнання винуватості підозрюваною ОСОБА_6 , котра також підписана її захисником ОСОБА_4 з одного боку та прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 з другого боку.

Так із змісту даної угоди встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення ініціювала питання про укладення угоди про визнання винуватості та повідомила, що повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, щиро кається і зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за вчинений нею злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Підозрювана ОСОБА_6 усвідомлює, що наслідком укладання та затвердження цієї угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона зможе допитувати свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, наслідком укладання та затвердження цієї угоди є обмеження права ОСОБА_6 на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу, які полягають у тому, що вона зможе оскаржити вирок виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4-7 статті 474 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_6 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком якого буде новий судовий розгляд кримінального провадження в загальним порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

Підозрювана ОСОБА_6 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала угоду про визнання винуватості ОСОБА_6 просила таку затвердити.

ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_4 підтвердив, що угода укладена ОСОБА_6 добровільно, без будь-якого примусу, є її волевиявленням, погоджується із визначеним в угоді покаранням, просить таку затвердити.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України , оскільки своїми умисними діями остання незаконно придбала та в подальшому зберігала при собі без мети збуту наркотичний засіб.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди).

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи:

- положення пунктів 1-2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК;

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. З ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК.

Угода про визнання винуватості ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні підлягає затвердженню, з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачена в судовому засіданні визнала себе винуватою за ч. 1 ст. 309 КК України та просила затвердити вказану угоду. Крім того, ОСОБА_6 роз`яснено вимоги ст. 473,ч. 4ст. 474, 476 КПК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення суд не вбачає.

Крім того з ОСОБА_6 слід покласти витрати за проведення у цьому кримінальному провадженні хімічної експертизи за № 3/444 від 15.05.2019.

Речовий доказ мобільний телефон марки «LENOVO» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 слід повернути власникові ОСОБА_6 .

Речовий доказ полімерний згорток із наркотичною речовиною метадон, що визнаний як речовий доказ (із невідомою речовиною до проведення хімічної експертизи) та приєднаний до матеріалів досудового розслідування №0001382 від 21.04.2019 року слід знищити

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :

затвердити угоду про визнання винуватості підозрюваною ОСОБА_6 з одного боку та прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 з другого боку у кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України за умовами якої ОСОБА_6 повністю визнає свою вину у вчиненні зазначеного злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. І сторони кримінального провадження погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за вчинений нею злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, у виді штрафу у розмірі 850, 00 грн. (вісімсотп`ятдесят гривень, 00 коп.).

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 850, 00 грн. (вісімсотп`ятдесят гривень, 00 коп.).

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «LENOVO» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 -повернути ОСОБА_6 , полімерний згорток із наркотичною речовиною метадон, що визнаний як речовий доказ (із невідомою речовиною до проведення хімічної експертизи) та приєднаний до матеріалів досудового розслідування №0001382 від 21.04.2019 року - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати за проведення хімічної експертизи за № 3/444 від 15.05.2019 в розмірі 1256, 08 грн. ( тисячу двісті п`ятдесят шість гривні 08 копійок).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1