Справа № 206/5731/19
Провадження № 1-в/206/432/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
лікаря-психіатра, представника ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої розглядається заява
про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції, письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про зміну примусових заходів медичного характеру, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019 року заявник звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з письмовою заявою про зміну примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 .
Згідно постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2011 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим режимом нагляду до його одужання.
Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2017 року ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру і переведено для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом.
Відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2018 року ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру на госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_6 просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 145 від 07.10.2019 року вказано, що в результаті проведеного медикаментозного лікування і комплексу соціально-реабілітаційних заходів психінчий стан хворого набув стабільного характеру, що визначається відсутністю афективних розладів, параноїдної симптоматики, обманів сприйняття, агресивних і аутоагресивних тенденцій. Виявляє ознаки психічного дефекту у виді емоційно-вольового зниження зі зниженням психічної активності і продуктивності за органічним типом, висловлює жаль з приводу скоєного, позитивні соціальні настанови на майбутнє.
Комісією лікарів зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_7 , задовольнити, та змінити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд

УХВАЛИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 про зміну примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1