УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0011244 від 23 вересня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, клопотання про накладення арешту,

У С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на окреме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , в реєстрі на праві власності не зареєстрована; квартиру, АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 ; квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 ; квартиру АДРЕСА_4 , яка належить гр. ОСОБА_6 .

Як зазначає прокурор у клопотанні, у провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0011244 від 23.09.2017, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України.

Далі, відповідно до змісту клопотання, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 причетні до шахрайського заволодіння квартирою АДРЕСА_1 ; квартирою АДРЕСА_2 ; квартирою АДРЕСА_3 ; квартирою АДРЕСА_4 .

Далі, відповідно до змісту клопотання, постановою слідчого зазначені квартири визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, і тому, з метою забезпечення їх збереження, прокурор просить накласти арешт на вказані приміщення.

В судове засідання прокурор не з`явився, однак просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Особи-володільці майна про розгляд клопотання не повідомлялись, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у їх відсутність.

Дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слід дійти до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, у провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0011244 від 23.09.2017 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України, і ОСОБА_8 - за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України.

29 липня 2019 року слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0011244 від 23.09.2017 року винесено постанову щодо визнання речовими доказами квартир, які є предметом клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Також, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, з урахуванням обставин згаданого кримінального провадження, а також того, що квартира АДРЕСА_1 (в реєстрі на праві власності не зареєстрована); квартира АДРЕСА_2 (належить ОСОБА_4 ); квартира АДРЕСА_3 (належить ОСОБА_5 ); квартира АДРЕСА_4 (належить гр. ОСОБА_6 ), цілком відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано мають правовий статус речових доказів, з метою забезпечення їх збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на вказані приміщення.

Керуючись вимогами ст. 117, 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0011244 від 23 вересня 2017 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (в реєстрі на праві власності не зареєстрована); квартиру АДРЕСА_2 (належить ОСОБА_4 ); квартиру АДРЕСА_3 (належить ОСОБА_5 ); квартиру АДРЕСА_4 (належить гр. ОСОБА_6 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1