Справа № 611/502/19
Провадження № 1-кп/611/62/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Барвінкове кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000076 від 17 березня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Надеждівка Барвінківського району Харківської області, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, неодруженого, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 на початку березня 2019 року, точну дату та час встановити не виявилось можливим, маючи умисел на зайняття земельної ділянки поряд зі ставком загальною площею 19,8236 га, в тому числі 5,7707 га під ставком, що розташовані на території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, діючи всупереч вимогам статей 112, 116, 118, 123, 124, 125 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також статей 60, 61 Земельного Кодексу України, в порушення ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», та у порушення ст.ст.87,88,89 Водного кодексу України відповідно до яких у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, а також вказаними статтями передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, самовільно зайняв земельну ділянку в водоохоронній зоні та прибережній захисній смузі, а саме на відстані 31 м від дзеркала водойми, розмістив в прибережній захисній смузі на даній земельній ділянці металевий вагончик розміром 9х3 м. для ведення особистого господарства за відсутності відповідного рішення про передачу вказаної земельної ділянки у власність або передання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї та державної реєстрації, чим порушив вимоги статей 60, 61 Земельного кодексу України щодо обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг навколо водойм.

Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні зазначеного правопорушення визнав повністю та підтвердив всі обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Суд встановив, що зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, яка знаходиться в охоронній зоні, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Обираючи вид та міру покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При цьому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а він законом віднесений до злочину невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, в силу ст.89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та зазначені вище дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає можливим виправлення останнього без відбування покарання, а тому відповідно до ст.75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили також немає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винувати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного ) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1,2, ч.1, п.2, ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1