Справа № 199/8489/19
ВИРОК
іменем України
2019 року листопада місяця 21 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001432 від 21.08.2019, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, громадянина України, маючого вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.05.2006 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

06.05.2006 Веселиновським районним судом Миколаївської області за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

14.02.2007 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 роки 6 місяців позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднати 6 місяців позбавлення волі не відбутого за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 06.05.2006 та призначити до відбуття 3 роки позбавлення волі, звільнився 22.02.2008 на підставі постанови Малинівського районного суду м. Одеси від 15.02.2008 за ст. 81 КК України на умовно-дострокове звільнення з невідбутим строком 1 рік 4 місяці 26 днів;

30.04.2009 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі, звільнився 05.08.2011 на підставі постанови Орехівського районного суду Запорізької області від 28.07.2011 за ст. 81 КК України на умовно-дострокове звільнення з не відбутим строком 3 місяці 24 дні;

28.11.2013 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді 8 років 13 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.06.2014 вирок скасувати та вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України строком 7 років позбавлення волі, за ст.71 КК України за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 30.04.2009 приєднати 19 днів та призначити загальний строк 7 років 19 днів позбавлення волі, звільнився 14.07.2017 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 345 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро дане кримінальне провадження з угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 11.11.2019,

В С Т А Н О В И В:
21.08.2019 приблизно о 01-02 годині біля будинку № 1 по вулиці Юріївській в місті Дніпро співробітники екіпажу «Легіон 0051» Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області у складі заступника командира батальйону № 2 капітана поліції ОСОБА_5 (надалі по тексту працівник поліції ОСОБА_5 ), та заступника командира взводу № 2 роти №1 батальйону №2 сержанта поліції ОСОБА_7 (надалі по тексту працівник поліції ОСОБА_7 ), які згідно з розстановкою сил та засобів батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції перебували в наряді і виконували службові обов`язки з охорони громадського порядку на території міста Дніпро, в період часу з 20-00 годині 20.08.2019 до 08-00 годині 21.08.2019, за порушення п. 2.3.в Правил дорожнього руху на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліції» зупинили автомобіль «Jaguar», державний номерний знак: НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 .
Згідно з п. 1 ст. 17 Закону України «Про національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно з п. 2 ст. 17 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Згідно зі ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань:
1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;
2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;
3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;
4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;
5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;
6) здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності;
7) розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом;
8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;
9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;
10) вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.
У той же день, тобто 21.08 2019, приблизно о 01-07 годині працівник поліції ОСОБА_5 та працівник поліції ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу водійських дверей автомобілю «Jaguar», державний номерний знак НОМЕР_1 , що зупинився в районі будинку АДРЕСА_2 , на підставі ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п. п. 2.1., 2.4. Правил дорожнього руху України висунули водієві ОСОБА_3 законну вимогу щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яку ОСОБА_3 відмовився виконувати. Далі, працівник поліції ОСОБА_5 з метою припинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до ст. ст. 260-263 КУпАП, повідомив водія ОСОБА_3 про його адміністративне затримання, висунувши при цьому вимогу вийти з автомобілю для доставлення до територіального відділення поліції. У свою чергу, в той же день приблизно о 01-19 годині у ОСОБА_3 , який усвідомлював, що працівник поліції ОСОБА_5 , перебував в безпосередній близькості до автомобіля «Jaguar», державний номерний знак НОМЕР_1 та тримався рукою за водійські дверцята, задля недопущення його руху, розуміючи, що останній є перешкодою для уникнення, передбаченої законом відповідальності, виник злочинний умисел, направлений на заподіяння працівнику правоохоронного органу - працівнику поліції ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, реалізуючи який ОСОБА_3 почав рух на вказаному автомобілі з динамічним прискоренням, одночасно надавши суттєве прискорення руху працівнику поліції ОСОБА_5 з подальшим, безконтрольним його волочінням за автомобілем по проїзній частині в напрямку виїзду на пр. Слобожанський у м. Дніпро.
Надалі, ОСОБА_3 , який перебував за кермом автомобіля «Jaguar», державний номерний знак: НОМЕР_1 та рухався по пр. Слобожанський у м. Дніпро в напрямку «Нового мосту», продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заподіяння працівнику правоохоронного органу - працівнику поліції ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що вказаному працівнику правоохоронного органу, внаслідок безконтрольного волочіння за автомобілем та тертям нижніми кінцівками о поверхню дорожнього покриття проїзної частині, спричиняються тілесні ушкодження, не зупиняючись на досягнутому, почав умисно змінювати динаміку руху автомобіля (шляхом прискорення та різкого гальмування) з одночасним відштовхуванням працівника поліції ОСОБА_5 невстановленою під час проведення досудового розслідування рукою. 21.08.2019 приблизно о 01-20 годині внаслідок різкого змінювання динаміки руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3 та поштовху останнім, працівник поліції ОСОБА_5 в районі будинку № 35А, розташованого по пр. Слобожанський в м. Дніпро, не втримавшись руками за водійські двері автомобіля «Jaguar», державний номерний знак: НОМЕР_1 , впав на проїжджу частину.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив працівнику правоохоронного органу - працівнику поліції ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді: численних саден: в лобній області ліворуч (ближче до зовнішнього кута лівої надбрівної дуги), в виличній області ліворуч, на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на зовнішній та внутрішній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу, на тильній поверхні лівої кисті в проекції основи 1-ї п`ясної кістки, на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині з частковим переходом на променево-зап`ястковий суглоб, на тильній поверхні правої кисті в проекції голівок п`ясних кісток, на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу по верхньому та нижньому полюсу, на підошовній поверхні правої стопи, на пальцях правої стопи, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше я три тижні (21 день).
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень в зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
11.11.2019 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 укладена угода про примирення на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнав свою вину та обсяг обвинувачення у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України.
Сторонами угоди визначено узгоджено ними покарання: за ч. 2 ст.345 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, беззастережно і добровільно, у скоєному щиро розкаюється та просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення, затвердження, невиконання угоди про примирення, передбачені ст.ст. 473,476 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 також просив суд затвердити угоду про примирення, ніяких претензій до обвинуваченого він не має, йому повністю відшкодована спричинена шкода.
Прокурор ОСОБА_4 проти затвердження угоди про примирення не заперечує та просить призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з такого.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно приписів ч.4 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Права обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 при складанні угоди повністю дотримані, останні пояснили суду, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства.
Угода була підписана сторонами добровільно за участю захисника ОСОБА_6 , і відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози чи обіцянки.
Таким чином, надана суду угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Судом також не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди.
Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України сторонам роз`яснені та зрозумілі, обвинувачений цілком розуміє обставини, зазначені в ч. 5 ст. 474 КПК України.
Приписами ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд враховує, що покарання, яке узгодили сторони кримінального провадження у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки та покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, відповідає покаранню, яке передбачено санкцією ч.2 ст. 345 КК України, та буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
В ході досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 обирався тримання під вартою. Прокурор вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні. Враховуючи позицію прокурора, узгоджений між обвинуваченим та потерпілим вид покарання, суд вважає, що раніше обраний та продовжений запобіжний захід підлягає скасуванню, а ОСОБА_3 звільненню з-під варти.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 374- 376, 394,395, 471, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 11.11.2019, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Визнати ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
-автомобіль «Jaguar» сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 передати за належністю власнику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-мобільний телефон в чохлі чорного кольору «HUAWEI Р смарт+» ІМЕІ-1 : НОМЕР_2 ІМЕІ-2; НОМЕР_3 з сім картами операторів мобільного зв`язку «Лайф» з номером № НОМЕР_4 та «Київстар» з номером № НОМЕР_5 повернути за належністю ОСОБА_3 ;
-5 слідів папілярного візерунку на 5 липких стрічок з зовнішньої поверхні водійських дверцят; кросівки чорного кольору в кількості двох штук (пара) зі слідами пошкодження, штани темно-синього кольору зі слідами пошкодження,ща належать потерпілому ОСОБА_5 , знищити;
-2 диски з відео файлами зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Скасувати накладний відповідно до ухвали Амур-Нижньдніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2019 арешт на автомобіль «Jaguar» сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , та на мобільний телефон в чохлі чорного кольору «HUAWEI Р смарт+» ІМЕІ-1 : НОМЕР_2 ІМЕІ-2; НОМЕР_3 з сім картами операторів мобільного зв`язку «Лайф» з номером № НОМЕР_4 та «Київстар» з номером № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_3 .
Обраний запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . скасувати, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим ОСОБА_3 виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим ОСОБА_9 виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст.474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя:

21.11.2019