Провадження № 1-кп/761/2415/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008099 від 23.08.2019 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою від 04 жовтня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_2 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 грудня 2019 року, включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого, у зв?язку із неможливістю закінчити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку, поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання, оскільки продовжують існувати ризики, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, а саме можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_2 при вирішенні питання щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст.183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Проаналізувавши доводи, наведені прокурором, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_2 , а саме вчинення злочину середньої тяжкості, найсуворіше покарання за який передбачає позбавлення волі до п`яти років, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не працює, не має сталого джерела доходу, суспільно корисною працею не займається, не одружений, тобто не має сталих соціальних зв?язків, що у своїй сукупності свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у підготовчому судовому засіданні, а саме: що він перебуваючи на волі зможе переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, наявність в обвинуваченого постійного місця реєстрації та проживання, з урахуванням наведених вище факторів не зменшують існуючих ризиків, існування яких було встановлено судом, та не є підставою для зміни чи скасування останньому вказаного запобіжного заходу.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

При цьому, суд вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження зазначених прокурором ризиків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що запобіжний захід відносно ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою необхідно вважати продовженим до 20 січня 2020 року включно, підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 з тримання під вартою на інший суд не вбачає.

Так, згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_2 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права обвинуваченого, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_2 суд не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 20 січня 2020 року включно.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

отримувач: ТУ ДСА України в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р №UA5112089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року по справі 761/34495/19, кримінальне провадження № 1-кп/761/2415/2019.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1. Не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

2. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення обвиунваченим застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали оголосити 27 листопада 2019 року о 08 годині 00 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1