Справа № 369/4355/16-к
Провадження №1-кп/367/179/2019
УХВАЛА
Іменем України
30 липня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_9
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005230 від 28.06.2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, пенсіонера, учасника АТО, зареєстрованого за адресою та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Апеляційного суду Київської області надійшло кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0005230 за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09.08.2018р. по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_8 якого підтримав обвинувачений ОСОБА_9 заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, заявили суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, оскільки при його складанні та направленні до суду прокурором та слідчим були порушені вимоги КПК України. Крім того, захїисник в судовому засіданні подав письмові скарги на дії та бездіяльність слідчих на досудовому розслідуванні. Також захисник ОСОБА_8 підтримала раніш подані письмові скарги захисника ОСОБА_10 , які просила розглянути під час підготовчого судового засідання.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Крім того, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Об`єктивна сторона ст. 190 КК України (шахрайства) полягає в протиправному заволодінні чужим майном, в набутті права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою.
Тобто, обман та зловживання довірою це два різні способи вчинення шахрайства, які потребують детального викладу обставин, за яких вони були реалізовані у разі пред`явлення обвинувачення особі у їх вчиненні.
Втім, фактичні обставини кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення в даному обвинувальному акті суперечать правовій кваліфікації дій ОСОБА_9 , оскільки зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 з самого початку мав намір, та в подальшому заволодів правом на майно, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_11 , а при зазначені в обвинувальному акті кваліфікаціїї дій обвинуваченого, зазначено, що його умисними дії виразились у придбанні права на майно шляхом обману.
Відсутність в обвинувальному акті належним чином сформульованого обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред,явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати,беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Статтею 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом. Тому, з урахуванням того, що в силу ст. 22 КПК України підтримання державного обвинувачення в суді здійснюється лише прокурором, і без дотримання останнім загальних засад кримінального провадження, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду.
Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором не було дотримано вимог закону, оскільки направлений обвинувальний акт містить у собі не зрозумілий, суперечливий та неконкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, що викликає незрозумілість у кваліфікації його дій, що тягне за собою й незрозумілість та неконкретність сформульованого обвинувачення.
Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Такі недоліки як відсутність в обвинувальному акті викладу усіх фактичних обставин кримінального злочину, які прокурор вважає встановленими та неконкретність сформульованого обвинувачення, свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, та такі недоліки не можуть бути усунуті у іншому порядку, аніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Так, з доданого до обвинувального акту Реєстру матеріалів досудового розслідування, вбачається, що досудове розслідування було завершено 29.02.2016 року, коли було складено перший обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що згідно обвинувального акту від 29.02.2016 року та реєстру досудового розслідування, потерпілим по даному кримінальному провадженню, під час досудового розслідування, було визнано ОСОБА_11 та всі слідчі дії проводили за його участі.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити зокрема анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Однак, після того як судом було повернуто обвинувальний акт на доопрацювання, під час усунення прокурором та слідчим недоліків, які були наявні в обвинувальному акті від 29.02.2016 року, поза строками досудового розслідування, слідчий залучив ОСОБА_7 в якості потерпілої в даному кримінальному провадженні, та 11.05.2017 року допитав її в якості потерпілої. Після чого, 15.05.2017 року слідчим було складено, а прокурором затверджено новий обвинувальний акт, в якому вказано, що потерпілим по даному кримінальному провадженню є лише ОСОБА_7 , не зазначивши в обвинувальному акті потерпілого ОСОБА_11 що є грубим порушенням КПК України.
Так, відповідно до ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 повідомили суду, що даний обвинувальний акт їм було вручено слідчим ОСОБА_12 , а не прокурором як того вимагає КПК України.
Крім того, зі скарги поданої захисником ОСОБА_10 вбачається, що їй взагалі не було вручено обвинувальний акт з додатками, в порушення вимог КПК України.
Таким чином, колегія суду, прийшла до висновку, що прокурором було порушено вимоги ст. 293 КПК України, оскільки копія обвинувального акту та додатків до нього фактично не були вручені прокурором обвинуваченому та його захисникам.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, був направлений до суду з порушенням вимог КПК України та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого та потерпілих, в тому числі і право на захист, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокурору, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог КПК України, впродовж розумного строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 303 КПК України, під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
Так, в підготовчому судовому засіданні захисниками було подано скарги на бездіяльність слідчого та прокурора щодо незабезпечення проведення експертизи, на дії слідчого про визнання ОСОБА_7 потерпілою та на бездіяльність слідчого та прокурора щодо неповідомлення про закінчення досудового розслідування, ненадання доступу до матеріалів кримінального провадження та не вручення обвинувального акту та реєстру захиснику ОСОБА_10 ..
Суд, вивчивши подані стороною захисту скарги, прийшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки порушені в них питання не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання.
Разом із тим, в судовому засіданні ОСОБА_7 заявила суду клопотання про залучення її в якості потерпілої по даному кримінальному провадженню, оскільки вона є дружиною ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та вважає себе співвласницею майна яке згідно обвинувального акту є предметом злочину.
Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб. Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
На підставі вищевикладеного, суд, прийшов до висновку, що ОСОБА_7 необхідно визнати потерпілою по даному кримінальному провадженню, оскільки слідчим постанова про залучення останньої у якості потерпілої прийнята із порушенням вимог КПК України.
Крім того, в судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_7 просила залишити без розгляду другий пункт позовних вимог до обвинуваченого, а саме про визнання права власності на земельну ділянку, оскільки буде звертатись із такими вимогами у цивільному порядку.
Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
У зв`язку із чим, суд, прийшов до висновку, що заяву ОСОБА_7 необхідно задовольнити та залишити без розгляду частину позовних вимог, а саме щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 731 кв.м. (0,0731 га), кадастровий номер земельної ділянки :02:006:0029, розміщену на території АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за ОСОБА_7 ..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 110, 128, 290, 314-317, 303, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Цивільний позов ОСОБА_7 в частині позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку залишити без розгляду.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати потерпілою по даному кримінальному провадженню.
Скарги адвоката ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого та прокурора та на дії слідчого про визнання ОСОБА_7 потерпілою залишити без задоволення.
Скарги адвоката ОСОБА_10 на бездіяльність слідчого Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_13 , на бездіяльність слідчого ОСОБА_14 та прокурорів, на дії слідчого про визнання ОСОБА_7 потерпілою залишити без задоволення.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0005230 за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_13 для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 06 серпня 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київської апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3