Справа № № 585/2711/19
Номер провадження 1-в/585/197/19
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
21 серпня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на певний строк, -

В С Т А Н О В И В:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , який на даний час відбуває покарання в ДУ «Роменська виправна колонія № 56», в якому останній просить: замінити йому покарання довічне позбавлення волі більш м`яким на позбавлення волі на певний строк 15 років та зарахувати відбутий ним строк покарання до покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.
В обґрунтування клопотання зазначив, що вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.08.2004, ОСОБА_4 засуджений до довічного позбавлення волі, на даний час відбувши 15 років 5 місяців призначеного йому покарання, враховуючи положення практики Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення «Пєтухов проти України» №2 (справа №41216/13), ст. 27 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст.ст. 9, 28 Конституції України, ст.. 5 та ч. 3 ст.74 КК України, п.13 ч. 1 ст. 537 та п.2 ч.2 ст. 539 КПК України, має право на заміну йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі більш м`яким, а саме: на позбавлення волі на певний строк 15 років. У зв`язку з чим засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав.
Захисник ОСОБА_5 клопотання засудженого підтримала.
Представник Державної установи "Роменська виправна колонія № 56" ОСОБА_6 в заяві до суду від 19.08.2019 просив проводити всі судові засідання по даній справі у відсутності представника установи, в задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 відмовити, оскільки, у відповідності до положень ч. 1 ст. 82 КК України, передбачена лише можливість заміни покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк більш м`яким покаранням, при цьому заміна більш м`яким покаранням такого покарання, як довічне позбавлення волі, даним законом не передбачена. Також відповідно до п.3 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким щодо осіб, засуджених за вчинення умисних особливо тяжких злочинів, можлива за умови фактичного відбуття ними не менше двох третин строку покарання, призначеного судом. Такий строк визначається при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк відповідно до ст. 63 КК України (позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років). Покарання ж у вигляді довічного позбавлення волі, призначене у відповідності до ст.64 КК України не має строкового виміру, а тому вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є неможливим.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки воно не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, яке не передбачає заміну довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням або умовно-дострокове звільнення від відбування такого покарання.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 03.08.2004 Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі. Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 залишено перебування під вартою. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 10.02.2004 (а.с. 23-24 особ. справи).

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 07 грудня 2004 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.08.2004 залишено без змін.

Згідно довідки про відбуту, не відбуту частину покарання першого заступника начальника державної установи «Роменська ВК №56» ОСОБА_6 від 21.08.2019, вбачається, що ОСОБА_4 засуджений Апеляційним судом Дніпропетровської області від 03.08.2004 за ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі, станом на 21.08.2019 відбув 15 років 6 місяців 11 днів, початок строку: 10.02.2004 (а.с. 23).

Відповідно до річної - характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 24.04.2016 затвердженої начальником ДУ «Роменська ВК №56» ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі з 2004 року. Під час утримання в СІЗО міста Дніпропетровська, допускав порушення режиму тримання за що мав стягнення, не заохочувався, до праці не залучався. До Роменської ВК (№56) прибув 24.04.2005. За час відбування покарання допустив 1 порушення режиму тримання, яке на даний час погашене в установленому законом порядку. Не заохочувався. На виробництві установи до праці не залучався, в зв`язку з обмеженістю робочих місць в майстерні сектору ДПВ. Порушень вимог пожежної безпеки не допускає. Згідно вироку має позови на відшкодування збитків, що спричинені злочином, виконавчі листи до бухгалтерії установи не надходили. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. У відношенні до інших засуджених безконфліктний, товариський. За характером спокійний. Має намір приймати участь у програмах диференційованого-виховного впливу на засуджених. Підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом листування, отримує посилки, передачі, надаються побачення. Відповідно до ст. 151-1 КВК України, за сумлінну поведінку відбування покарання 01.08.2014 засудженого ОСОБА_4 було переведено з приміщення камерного типу, в якому тримаються дві особи, до багатомісного приміщення камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки, з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку встановленому законодавством. Вину в скоєному злочині визнає частково (а.с. 28).
Згідно ч.ч. 1,3,4,5 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2006 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України можуть застосуватись до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Водночас, ч.ч. 1, 2 ст. 87 КК України встановлено право здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи. Актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Правом помилування наділений лише Президент України стосовно індивідуально визначеної особи. При прийнятті рішення про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на строк не менше 25 років.

Доводи засудженого щодо необхідності застосування до нього рішення Європейського суду з прав людини від 12 березня 2019 року у справі «Петухов проти України» № 2, суд визнає безпідставними та необґрунтованими, оскільки, даним рішенням встановлено порушення Україною ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року в частині застосування національними судами до осіб покарання у виді довічного позбавлення волі без можливості перегляду справи з подальшим звільненням від покарання, та прямо зобов`язано Україну реформувати систему перегляду довічного ув`язнення.
Враховуючи те, що відповідні зміни до законодавства України на даний час не внесено, реформи механізму перегляду покарання у виді довічного ув`язнення не проведено, при вивченні особової справи на засудженого ОСОБА_4 , судом не було встановлено обставин, які вказують, що останній став на шлях виправлення, а навпаки, за час відбування покарання з 2004 року останній неодноразово допускав порушення режиму тримання за що мав стягнення, заохочень не має, вину у скоєному визнав частково, цивільний позов не відшкодував, до президента України з врахуванням ст. 87 КК України не звертався, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів суду своє виправлення, у зв`язку з чим клопотання про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на певний строк, задоволенню не підлягає.

На підставі положень ст.82 Кримінального кодексу України, ст.ст.537,539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на певний строк відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 28.08.2019 об 10 год. 30 хв.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1