ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 000424 від 26.12.2018 року за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08.05.2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, із повною середньою освітою, на утримані одна неповнолітня дитина, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08.05.2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 в рахунок нанесеної моральної шкоди п`ять тисяч грн.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Провадження№11-кп/822/281/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія:ч.1 ст.125 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ЄУН №720/282/19
Згідно з вироком районного суду, обвинувачений ОСОБА_6 25 грудня 2018 року, приблизно о 15.00 годині, перебуваючи по вул. Чапаєва в с. Котелево, Новоселицького району в ході раптового виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , наніс удар дерев`яною палкою в область лівої сторони голови, в результаті чого ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, садно в скронево-виличній ділянці зліва, підкон`юктивального крововиливу по всій видимій поверхні лівого очного яблука, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями направленими на умисне нанесення тілесних ушкоджень вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Не погоджуючись із вказаним вироком суду, потерпілий ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій він просить суд вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08.05.2019 року в частині вирішення цивільного позову змінити, винести ухвалу, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Свої апеляційні вимоги потерпілий ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що він являється особою похилого віку і через неправомірні дії обвинуваченого, в останній час він часто почав хворіти. Під час розгляду даної справи в суді, ним додатково, після подачі до суду первинного цивільного позову, було здійснено додаткові фінансові витрати на лікування, зокрема, придбання медикаментів на суму 11845,97 грн.

Також потерпілий вказує в апеляції, що внаслідок спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, поведінки обвинуваченого після скоєного злочину, додаткового вимушеного лікування, йому було спричинено страждання, у зв`язку із чим ним було збільшено розмір спричиненої йому моральної шкоди до 34500грн.

Ухвалюючи вирок по справі, районний суд не взяв до уваги його заяву про збільшення позовних вимог та зробив помилковий висновок про відсутність належних доказів про наявність причино-наслідкового зв`язку між вчиненим ОСОБА_6 злочином та його перебуванням на лікуванні.

Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини зазначені в ній, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, міркування прокурора, який не заперечував проти апеляційної скарги потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки подія злочину, доведеність винуватості, правильність кваліфікації дій та призначена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_7 не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Однак районний суд, дані вимоги закону дотримався не в повному обсязі.
Так, згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ст. 129 КПК України та п. 14 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1989р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» (зі змінами) в мотивувальній частині вироку суд на основі всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи має навести мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову або про покладення на засудженого, цивільного відповідача обов`язку відшкодувати шкоду, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, з кого саме вони стягуються, на чию користь та в якому порядку проводити стягнення, зарахувати суми, добровільно передані цивільному позивачеві, вказати матеріальний закон на підставі якого вирішено цивільний позов, давши при цьому належну оцінку зазначеним обставинам.

Відповідно до положень ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Апеляційний суд вважає, що, вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_7 у визначеній сумі, суд першої інстанції в повному обсязі врахував моральні та фізичні його страждання від вчиненого щодо нього кримінального правопорушення і вирішив поданий цивільний позов в повній відповідності з вимогами законодавства, а також з принципами розумності та справедливості, а тому доводи апелянта щодо порушень вказаних принципів та недостатнього розміру грошового відшкодування моральної шкоди є такими, що не знайшли свого підтвердження.
В той же час, такими, що заслуговують на увагу, є апеляційні доводи ОСОБА_7 про те, що районним судом при вирішенні цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди неповно досліджено обставини даного кримінального провадження.

Так, згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності, підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Відмовляючи ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 в розмірі 4169 грн., суд у мотивувальній частині вироку прийшов до висновку, що аналізуючи у сукупності пояснення сторін, покази експерта та дослідженні під час судового слідства докази по цивільному позову, суд вважає, що позивачем не надано суду належні та допустимі докази, які у своїй сукупності дають змогу суду дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а також, що надані цивільним позивачем докази щодо понесених витрат на лікування не перебувають у причино-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, отриманими в результаті неправомірних дій обвинуваченого.

Однак, в резолютивній частині вироку, районний суд взагалі не прийняв рішення стосовно цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 .

Не було судом 1 інстанції в судовому рішенні також надано оцінки долученим до позовної заяви потерпілого ОСОБА_7 документам (товарним та фіскальним чекам, довідці лікаря), які не являються оригіналами, а є їх ксерокопіями (Т.2 а.к.п. 23-24). Крім того, із журналів судового засідання не вбачається, що оригінали вказаних вище документів ОСОБА_7 в суді пред`являлись, та безпосередньо досліджувались судом.

До того ж, судом 1 інстанції у вироку не було надано ніякої оцінки заяві потерпілого ОСОБА_7 від 26.04.2019р. про збільшення позовних вимог (Т.2 а.к.п. 56-63), про що наголошує апелянт у своїй скарзі.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду в частині вирішення цивільного позову, а саме відмови у стягненні матеріальної шкоди в сумі 4169 грн., а також додаткових позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди на суму 11845,97 грн. та моральної шкоди на суму 29500 грн. на користь потерпілого ОСОБА_7 з обвинуваченого ОСОБА_6 , яка не була предметом дослідження в суді першої інстанції, не ґрунтуються на встановлених судом фактичних обставинах провадження і зібраних доказах, є необґрунтованими та належним чином не мотивовані, у зв`язку з чим прийняте судом рішення в даній частині цивільного позову є незаконним та підлягає зміні.

Оскільки, матеріальна шкода, заявлена потерпілим ОСОБА_7 , належним чином не підтверджена доказами, а потерпілий у судовому засіданні їх не надав, то суд апеляційної інстанції не в змозі вирішити цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, а тому колегія суддів вважає, що його слід залишити без розгляду, роз`яснивши ОСОБА_7 , що в силу вимог ч.7 ст.128 КПК України він не позбавлений права пред`явити цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 129, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08.05.2019 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України змінити.

В частині вирішення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 на суму 4169 грн. та додаткових позовних вимог на суму 11845,97 грн. матеріальної шкоди та 29500 грн. моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_7 залишити без розгляду.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий порядок і строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий, суддя: Судді:

_________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3