МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/812/316/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 3 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0002692 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 травня 2019 року, якою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- продовжено строк тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурори: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

захисник ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_7 ,

перекладачі: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 травня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або визначити відповідний розмір застави.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 травня 2019 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 1 липня 2019 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, невмотивованою та такою, що порушує права підозрюваного, які передбачені Конституцією України та Конвенцією з прав людини та основоположних свобод.

На думку апелянта, підозра є необґрунтованою та завищена правова кваліфікація дій підозрюваного.

Зазначає, що слідчим суддею формально розглянуто клопотання про продовження строків тримання під вартою, а прокурором не доведено існування ризику, не надано письмових доказів на підтвердження ризиків.

На переконання апелянта, слідчий суддя не звернула уваги на те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, мати, власник будинку, згодна на проживання підозрюваного у разі обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Посилаючись на те, що підозрюваний підозрюється тільки в співучасті розбійного нападу, ні яких активних дій направлених на застосування будь-якого насильства до інших осіб не вчиняв, вважає можливим обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у відповідному розмірі.

Встановлені слідчим суддею судом першої інстанції обставини.
СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002692 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 і пунктом 6 частини 2 статті 115, частиною 3 статті 187, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (надалі КК України).
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послалась на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) та неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження щодо ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу і необхідність для його завершення проведення зазначених у клопотанні процесуальних дій, здійснення яких потребує часу.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог частини 5 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Вказані вимоги закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження, зокрема: дані протоколу усної заяви про факт вчинення розбійного нападу від 6 січня 2019 року від ОСОБА_14 ; дані протоколу огляду місця події від 6 січня 2019 року; дані протоколів допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та потерпілого ОСОБА_20 ; дані протоколу огляду предметів - речей потерпілого від 8 січня 2019 року; дані протоколу обшуку від 11 січня 2019 року; дані протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_21 від 12 січня 2019 року та даними протоколу слідчого експерименту за його участю, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину (кримінального правопорушення) на момент його повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянтів і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Виходячи з даних матеріалів судового та кримінального провадження, є вірними висновок слідчого судді відносно того, що не зменшились ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, визначені при застосуванні ОСОБА_7 даного запобіжного заходу та встановлення ризику передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 177 КПК України.
Як слідує із матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, не працює та не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий, знає місця проживання свідків, інших підозрюваних.
Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, що свідчать про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді, що для закінчення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: що для закінчення досудового розслідування необхідно розсекретити матеріали, на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії; завершити проведення комплексних експертиз, експертизи зброї, вибухотехнічної експертизи та експертизи матеріалів, призначених на підставі ухвал слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 березня 2019 року та від 20 березня 2019 року; провести тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку з метою встановлення факту спілкування підозрюваних один з одним; повторно допитати ОСОБА_22 , ОСОБА_14 щодо обставин вчинених злочинів, очевидцями яких вони були; провести впізнання речей та предметів, які на даний час знаходяться на експертизах, свідками та потерпілими; вирішити питання щодо зміни раніше повідомленої підозри, допитати останніх по вказаним фактам; виконати вимоги статей 290-291 КПК України з підозрюваними та захисниками, надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; скласти та направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
З урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , вагомості наявних доказів його вчинення, даних про особу підозрюваного, обставин їх вчинення, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, у тому числі у вигляді домашнього арешту, про який вказує апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Посилання апелянта на незастосування застави, є неприйнятними, оскільки, відповідно до частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді, з підстав вказаних апелянтом.

Апеляційним судом не встановлено порушень істотних порушень положень КПК України, конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, які б потягли скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді за обставин вказаних в апеляційній скарзі, а, відтак, і для її задоволення.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 травня 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: