Справа № 466/5996/19
У Х В А Л А

13 серпня 2019 року , слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ПП «Велес Транс» на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна , -

в с т а н о в и в:

25.07.2019 р. захисник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою. Свої вимоги мотивує тим, що у січні 2016 року, в ході проведення обшуку в межах кримінального провадження № 0000093 від 28.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.292, ч.5 ст. 185 КК України, було вилучено транспортний засіб марки MAN 26.463, номер шасі НОМЕР_1 , 2001 року випуску, синього кольору, що належить на праві власності ПП «Велес Транс».

01.04.2019р. директор вказаного підприємства звертався до військової прокуратури Львівського гарнізону із клопотанням про повернення вказаного майна. Постановою військового прокурора Львівського гарнізону ОСОБА_4 від 01.06.2019р. задоволено дане клопотання та визначено місце зберігання вказаного транспортного засобу, як речового доказу за адресою м. Львів, вул. Володимира Великого, 50/32. Однак, станом на день подання скарги, вилучений автомобіль власнику ПП «Велес Транс» не передано. Дане майно являється тимчасово вилученим, арешт на таке не накладався, відтак підлягає негайному поверненню володільцю.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 , який представляє інтереси ПП «Велес Транс» підтримав свої вимоги, надавши пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, просив таку задовольнити.

Прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 , інший представник військової прокуратури в судове засідання не з`явився, що згідно вимог ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою у розгляді скарги.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , оглянувши матеріали скарги, дослідивши зібрані по справі докази, за результатом судового розгляду вважаю, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність прокурора, які полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В процесі розгляду скарги у судовому засіданні встановлено, що в січні 2016 року в ході проведення обшуку в межах кримінального провадження № 0000093 від 28.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.292, ч.5 ст. 185 КК України, було вилучено транспортний засіб марки MAN 26.463, номер шасі НОМЕР_1 , 2001 року випуску, синього кольору, що належить на праві власності ПП «Велес Транс» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч.7 ст. 237 КПК України).

Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено (ч.6 ст. 173 КПК України).

Аналізуючи викладене, слід прийти до висновку, що транспортний засіб марки MAN 26.463, номер шасі НОМЕР_1 є тимчасово вилученим майном.

01.04.2019р. директор ПП «Велес Транс» ОСОБА_6 звертався до військової прокуратури Львівського гарнізону із клопотанням про повернення вказаного майна. Постановою військового прокурора Львівського гарнізону ОСОБА_4 від 01.06.2019р. задоволено дане клопотання та визначено місце зберігання вказаного транспортного засобу, як речового доказу за адресою м. Львів, вул. Володимира Великого, 50/32.

В контексті наведеного, ЄСПЛ у своїх рішеннях вказав, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном, повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед і інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти і Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти. Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, і та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року.

Виходячи з наведеного та зважаючи на те, що арешт на транспортний засіб марки MAN 26.463, що належить ПП «Велес Транс» не накладався, постановою прокурора від 01.04.19р. лише визначено місце зберігання автомобіля, дане майно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню та переданню власнику.

Відтак, слід зобов`язати військового прокурора Львівського гарнізону ОСОБА_4 або іншого уповноваженого прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону, який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000093 від 28.04.2017 передати ПП «Велес Транс» майно, вилучене в ході проведення обшуку, а саме: транспортний засіб марки MAN 26.463, номер шасі НОМЕР_1 ,2001 року випуску, синього кольору на виконання постанови від 01.04.2019р.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,- п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити .

Зобов`язати військового прокурора Львівського гарнізону ОСОБА_4 або іншого уповноваженого прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону, який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000093 від 28.04.2017 передати ПП «Велес Транс» майно, вилучене в ході проведення обшуку, а саме: транспортний засіб марки MAN 26.463, номер шасі НОМЕР_1 ,2001 року випуску, синього кольору, на виконання постанови військового прокурора Львівського гарнізону ОСОБА_4 від 01.04.2019р. про задоволення клопотання директора ПП «Велес Транс» ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1