Справа № 157/863/19
Провадження №1-кп/157/52/19
УХВАЛА
Іменем України

30 липня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 квітня 2019 року за № 0000180, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні до початку розгляду кримінального провадження по суті обвинувачений ОСОБА_4 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 , про що подав письмову заяву. Відвід мотивовано тим, що під час досудового розслідування 12 квітня 2019 року прокурор ОСОБА_3 разом зі слідчим погрожував катувати його у разі не підписання документа, зміст якого йому не відомий, а в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання ображав його, зазначаючи про те, що він немає постійного місця проживання, є бомжем.

Прокурор в судовому засіданні ОСОБА_3 проти задоволення відводу заперечив, посилаючись на відсутність юридичних та формальних підстав, і пояснив, що 12 квітня 2019 року приїхав до слідчого відділення Камінь-Каширського відділу поліції ГУНП у Волинській області для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, на той час було залучено захисника для здійснення захисту ОСОБА_4 за призначенням, останньому було роз`яснено його права та обов`язки і запропоновано підписати підозру, будь-які погрози в адресу ОСОБА_4 не висловлювалися.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що жодних погроз в її присутності в адресу ОСОБА_4 не було, з ним вона узгодила тактику його захисту, і обвинувачений під час досудового розслідування добровільно давав показання, визнавши свою вину у вчиненні злочину, у зв`язку з чим стороною обвинувачення в обвинувальному акті зазначено пом`якшуючу покарання обставину як активне сприяння розкриттю злочину, та їй не відомо чому на сьогоднішній день обвинувачений змінив свою думку.

Заслухавши пояснення прокурора та захисника, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід прокурору належить відмовити, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Як на підставу для відводу прокурора, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні посилається на те, що прокурор ОСОБА_3 погрожував йому катуванням, а також і на те, що цей прокурор, зазначаючи про відсутність у нього (обвинуваченого) постійного місця проживання, образив його.

На думку суду, такі обставини не є підставами для відводу прокурора, адже обвинувачений в судовому засіданні пояснив і те, що показання під час досудового розслідування давав добровільно і вину у вчиненні злочину на той час також визнавав добровільно. У разі встановлення під час судового розгляду обставин, які б свідчили про отримання визнавальних показань обвинуваченого під тиском або здобуття доказів винуватості з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, такі докази можуть бути визнанні судом недопустимими.

Щодо посилання прокурора на відсутність в обвинуваченого постійного місця проживання, то такі доводи є даними, що характеризують особу і не можуть розцінюватися як образи.

Таким чином, зазначені у заяві обвинуваченого обставини не свідчать про наявність передбачених ст. 77 КПК України підстав для відводу прокурора, в зв`язку з чим в задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1