Справа №636/1764/18
Провадження №1-кп/636/161/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2019 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0000415 від 14.03.2018 року, №0001114 від 18.07.2018 року та за №0000590 від 11.05.2019 року, стосовно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Введенка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, такого, що офіційно не працює, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір інваліда 3 групи, раніше судимого, останній раз - 24.02.2016 року вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, відповідно до ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 13.03.2018 року звільненого від покарання, призначеного за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 24.02.2016 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Введенка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, такого, що офіційно не працює, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
1. Так 05.02.2018 року близько 22.00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , проходячи біля дачного домоволодіння АДРЕСА_3 , постійним користувачем якого є ОСОБА_7 , маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих та потерпілого, проник на територію зазначеного домоволодіння. ОСОБА_3 за допомогою металевої полиці, яку заздалегідь приніс із собою, демонтував запираючий пристрій у виді навісного замка на дверях будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння та, проникнувши до будинку, в коридорі виявив холодильник, з якого за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, демонтував компресор, згодом розібравши який, вилучив 2,6 кілограма лому міді. Потім ОСОБА_3 помістив викрадене майно в полімерний мішок, який приніс із собою та залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілому матеріальних збитків на суму, відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи за №1574 від 03.04.2018 року - 408 (чотириста вісім) гривень 20 копійок.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

2. Крім того 19.02.2018 близько 22.00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , проходячи біля дачного домоволодіння АДРЕСА_3 , користувачем якого є ОСОБА_8 , маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих та потерпілого, зі сторони земельної ділянки в місці де відсутня частина паркану, проник на територію зазначеного домоволодіння. Потім ОСОБА_3 за допомогою металевої полиці, яку заздалегідь приніс із собою, демонтував запираючий пристрій у виді навісного замка на дверях будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння та проникнувши всередину, в одній із кімнат, виявив холодильник марки «NORD», моделі 214-1, з якого за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, демонтував компресор, вартість якого відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи за №1581 від 28.03.2018 складає 483 (чотириста вісімдесят три) гривні 00 копійок, після чого аналогічним способом з холодильника КШ-240 «Донбасс-5», демонтував компресор, вартість якого, відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи за №1581 від 28.03.2018 року складає 315 (триста п`ятнадцять) гривень 00 копійок. Крім того, виявивши в кімнаті на підставці телевізор кольорового зображення «Берізка 51ТЦ-311Д», демонтував блок живлення та помістивши викрадене майно в полімерний мішок, який приніс із собою, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілому матеріальних збитків на суму відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи за №1581 від 28.03.2018 - 798 (сімсот дев`яносто вісім) гривень 00 копійок.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

3. Крім того 05.03.2018 року близько 22.00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , проходячи біля дачного домоволодіння АДРЕСА_4 , постійним користувачем якого є ОСОБА_9 , маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих та потерпілого, проник на територію зазначеного домоволодіння через неогороджену його ділянку. Потім ОСОБА_3 за допомогою металевої полиці, яку заздалегідь приніс із собою, демонтував запираючий пристрій у виді навісного та внутрішнього замка на дверях будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння та, проникнувши всередину, в коридорі виявив холодильник, з якого за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, демонтував компресор, згодом розібравши який, вилучив 2,6 кілограма лому міді. Помістивши викрадене майно в полімерний мішок, який приніс із собою, ОСОБА_3 залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілому матеріальних збитків на суму відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи за №1573 від 12.04.2018 складає 390 (триста дев`яносто) гривень 00 копійок,

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

4. Крім того 16.07.2018 року в період часу з 18 години 00 хвилин по 18 годину 30 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, біля альтанки, що розташована на території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи намір направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, стоячи навпроти ОСОБА_10 , кулаком правої руки наніс їй удар в обличчя, а саме в область верхньої губи, після чого продовжуючи злочинний намір, ОСОБА_3 , підняв камінь, який кинув у тильну частину правої кисті ОСОБА_10 . Довівши злочинний намір до кінця, ОСОБА_3 , самостійно припинив свої протиправні дії.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи за №12-14-149-4/18 від 21.08.2018 року спричинено тілесні ушкодження у виді синців на верхній губі праворуч та на тилі правої кисті, які за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження (менше 6 днів), що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодженні.

5. Крім того наприкінці лютого 2019 року, в денний час доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок інших осіб, переконавшись, що їх дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб та потерпілого, підійшли до дачного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 . Так, підійшовши до вікна даного будинку, разом вийняли металеву решітку після чого ОСОБА_4 розбив скло вікна та вони по черзі проникли до приміщення будинку через вказане вікно. Потім в одній із кімнат ОСОБА_3 знайшов музичний центр «Grundig» UMS 4100, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №1719/19 від 22.05.2019 року становить 600,00 (шістсот) гривень 00 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_11 . ОСОБА_3 взявши в руки вказаний музичний центр, через розбите вікно передав його ОСОБА_4 , який перед цим виліз з будинку через розбите вікно, а потім сам таким же чином покинув будинок. Після чого з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь і розпорядились ним на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані зі ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Наприкінці лютого 2019 року, в денний час доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_3 , маючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок інших осіб, переконавшись, що їх дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб та потерпілого, підійшли до дачного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 . Так, підійшовши до вікна даного будинку, вийняли металеву решітку після чого ОСОБА_4 розбив скло вікна, та вони по черзі проникли до приміщення будинку через вказане вікно. Потім в одній із кімнат ОСОБА_3 знайшов музичний центр «Grundig» UMS 4100, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №1719/19 від 22.05.2019 року становить 600,00 (шістсот) гривень 00 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_11 . ОСОБА_3 взявши в руки вказаний музичний центр, через розбите вікно передав його ОСОБА_4 , який перед цим виліз з будинку через розбите вікно, а потім сам таким же чином покинув будинок. Після чого з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь і розпорядились ним на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення (крадіжка) чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Від потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 до суду надійшли заяви, в яких останні просили суд розглянути справу за їх відсутності.
Суд, відповідно до ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до висновку щодо можливості за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини під час судового розгляду і вирішив провести судовий розгляд без них.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєних злочинах, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, зазначивши час, місце, спосіб їх вчинення. Зокрема він пояснив, що дійсно, 05.02.2018 року близько 22 годин вечора проник до домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 та викрав компресор холодильника. Крім того 19.02.2018 року теж приблизно о 22 годині вечора проник до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 і викрав два компресора холодильників та блок живлення телевізора. Також 05.03.2018 року приблизно о 22 годині вечора проник до будинку потерпілого ОСОБА_9 та викрав компресор холодильника. Крім того 16.07.2018 року він побив свою колишню дружину ОСОБА_10 , а саме правою рукою наніс їй удар в обличчя, в область верхньої губи та кинув камінь і тильну частину її правої руки. А також наприкінці лютого 2019 року він разом з ОСОБА_4 скоїли крадіжку музичного центру, що належить потерпілому ОСОБА_11 ..
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб його вчинення. Зокрема він пояснив, що дійсно наприкінці лютого 2019 року він разом з ОСОБА_3 скоїли крадіжку музичного центру, що належить потерпілому ОСОБА_11 ..
Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують їх особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Отже суд, допитавши обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують їх особу, приходить висновку, що вина обвинувачених, яка виразилась:
- ОСОБА_3 по першому, другому та третьому епізодах у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, доведена, дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України;
- ОСОБА_3 по четвертому епізоду в умисному легкому тілесному ушкодженні, доведена, дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України;
- ОСОБА_3 по п`ятому епізоду у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, доведена, дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України;
- ОСОБА_4 по п`ятому епізоду у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, доведена, дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами та злочином невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір інваліда 3 групи, має постійне місце реєстрації та проживання за яким характеризується незадовільно, офіційно не працює, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 125 КК України у межах санкції цих статей.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином суд, врахувавши дані про особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того судом встановлено, що обвинувачений на підставі вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 24.02.2016 року засуджений за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, за умови, що він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Відповідно до ухвали Чугуївського міського суду, що набрала законної сили, ОСОБА_3 звільнений від покарання, призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 24.02.2016 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Таким чином, враховуючи вище приведене, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати остаточне покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, осіб на своєму утриманні не має, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у межах санкції цієї статті. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз за №1574 від 03.04.2018 року, за №1581 від 28.03.2018 року та за №1573 від 12.04.2018 року в сумі 1 287 гривень. Крім того стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних часках витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи за №1719/19 від 22.05.2019 року в сумі 300 гривень.
Ухвалою суду від 28.05.2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який потім неодноразово продовжувався, останній раз 18.09.2019 року на строк 60 днів, тобто по 16.11.2019 року. У зв`язку з призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, суд вважає за необхідне продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Крім того суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання, тобто з 28.05.2019 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 120 годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання з 28.05.2019 року. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу, тобто з 28.05.2019 року по день набрання вироком законної сили - із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 1 287 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 300 гривень.
Речові докази брухт міді (залишки мідних фрагментів компресора з холодильника, загальною масою 100 грам), що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області знищити; музичний центр «Grundig» UMS 4100, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_11 залишити в розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуюча -