печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_4 звернулась з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання слідчий мотивує тим, що головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0006084 від 22.06.2018за підозрою учасників злочинної організації ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 361-1, ч. 1, 2 ст. 209 КК України.

Як зазначає прокурор у клопотанні, на початку 2015 року ОСОБА_6 , маючи відповідні знання та практичні навички роботи з державної реєстрації речових прав на рухоме та нерухоме майно, обтяжень на нього, у зв`язку із попереднім перебуванням на посаді державного виконавця на протязі 2006-2010 років, маючи мету незаконного збагачення шляхом несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, для несанкціонованої зміни даних про речові права та їх обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за незаконну грошову винагороду, за невстановлених обставин прийняв пропозицію ОСОБА_7 та увійшов до складу злочинної організації створеної останнім. Діючи на виконання розробленого злочинного плану на початку 2015 року ОСОБА_7 за невстановлених обставин залучив до участі у злочинній організації ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших невстановлених досудового розслідування осіб, які мали виконувати конкретні ролі, спрямовані в цілому на реалізацію вказаного плану, відомого усім учасникам та розподілив ролі між ними.

На ОСОБА_6 як учасника злочинної організації у формі співучасника, згідно із розробленим планом покладено підшукування осіб, яким необхідно незаконно зняти обтяження з майна шляхом несанкціонованого втручання в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та внесення до нього підробленої інформації із зняття обтяження з рухомого та нерухомого майна, отримання грошових коштів за незаконне зняття обтяжень, а також передача грошових коштів ОСОБА_7 для їх розподілу між учасниками злочинної організації.

У судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання, оскільки кошти жодним чином не відносяться до кримінального провадження. Надав документи, що підтверджують законність походження коштів.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив.

Заслухавши думку захисника, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, до клопотання долучено протокол обшуку та постанова про визнання речовими доказами, у яких зазначені грошові кошти жодним чином не індивідуалізовані, що свідчить про відсутність у них будь-яких індивідуальних ознак, які свідчать про їх причетність до вчинення злочину.

Між тим, захисником у судовому засіданні надано документи, які підтверджують законність походження вказаних грошових коштів.

Окрім цього, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що відсутня потреба в накладенні арешту на майно, оскільки представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився та не висловив свою позицію щодо клопотання будь-яким іншим чином.

Враховуючи наведене, правові підстави для накладення арешту на майно - відсутні.

Керуючись ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1