УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000580, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
08.08.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_3 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 05 серпня 2019 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська область, Богуславський р-н., с. Іванівка, перехрестя вул. Центральна автодорога «Київ-Знам`янка», а саме на: автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 з поміщенням автомобіля на територію закритого спеціального майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Богуславського відділу поліції ГУ НП в Київській області, розташованого за адресою: Київська область, м. Богуслав, вул. Франка, 14.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000580, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор зазначає, що 05.07.2019 приблизно о 06 год 30 хв водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Центральній с. Іванівка Богуславського р-ну Київської обл., на перехресті із автодорогою «Київ-Знам`янка», не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав перевагу в русі автомобілю «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по ній в напрямку м. Києва, у зв`язку з чим відбулося зіткнення даних транспортних засобів. Від удару обидва автомобілі відкинуло на зустрічну половину проїзної частини, де в цей час в напрямку м. Знам`янка рухався автомобіль «Ford Fiesta», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який також допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_2 .

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 2101» ОСОБА_8 , від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці, його водій ОСОБА_5 , пасажир автомобіля «Ford Fiesta» ОСОБА_9 та пасажир автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI» ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та госпіталізовані до Богуславської ЦРЛ.

Автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження (сліди злочину), які мають суттєве значення для об`єктивного встановлення всіх обставин вчинення ДТП.

Прокурор звернув увагу суду, що під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 05.08.2019 року вилучено автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI», р.н. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська область м. Богуслав, вул. Франка. 14.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 12.05.2017 року, власником автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 .

Автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Прокурор у кримінальному провадженні у судове засідання не з`явився, від слідчого у кримінальному провадженні надійшла довідка про повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання володільця тимчасово вилученого майна, у якій останній також просив розглянути клопотання за його відсутності.

Володілець та власник тимчасово вилученого майна у судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце його проведення також не з`явилися, враховуючи інформацію надану слідчим, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність винесення слідчим 05 серпня 2019 року постанови про визнання майна речовим доказом, а також наявність достатніх доказів того, що частина майна, зазначеного у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 05 серпня 2019 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська область, Богуславський р-н., с. Іванівка, перехрестя вул. Центральна автодорога «Київ-Знам`янка» а саме на: автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним автомобілем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000580, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 05 серпня 2019 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська область, Богуславський р-н., с. Іванівка, перехрестя вул. Центральна автодорога «Київ-Знам`янка» а саме на: автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним автомобілем.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1