Справа №463/8135/19
Провадження №1-кс/463/4268/19
У Х В А Л А
про залишення скарги без руху

27 вересня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові про закриття кримінального провадження.

Вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до положень ст.304 КПК України, після надходження скарги, слідчий суддя повинен перевірити наявність підстав для повернення скарги або відмови у відкритті провадження, тобто: чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при зверненні до суду і чи підлягає рішення, дія та бездіяльність слідчого оскарженню.
Як вбачається із змісту скарги, скаржник просить скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові про закриття кримінального провадження від 18.09.2019 року.
Однак, копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження, слідчому судді не надано. До матеріалів скарги не долучено жодного документу, який би підтверджував факт винесення оскаржуваної постанови.
Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості перевірити дотримання заявником зазначених вище вимог ст.304 КПК України, зокрема чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при зверненні до суду.
Відповідно до положень ч.1 ст.25 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Разом з тим, Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Пелевін проти України», зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства»).
Враховуючи наведене вище, з врахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до загальних засад кримінального провадження, визначених ч.1 ст.7 КПК України, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя в межах чинного законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали скарги слід залишити без руху та запропонувати скаржнику у трьохденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ухвалі слідчого судді недоліки, шляхом представлення в розпорядження суду постанови слідчого про закриття кримінального провадження. У випадку неусунення зазначених недоліків скарга буде повернута скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 25, 304 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові про закриття кримінального провадження залишити без руху.

Запропонувати скаржнику у трьохденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки скарги, які зазначені в ухвалі суду.

У випадку неусунення недоліків скарга буде повернута скаржнику.

Слідчий суддя ОСОБА_1