ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3013/19 Справа № 192/1542/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року про відмову в задоволенні подання начальника державної установи "Солонянська виправна колонія (№21)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого 22.11.2017 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі,

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року у задоволенні подання начальника державної установи "Солонянська виправна колонія (№21)" стосовно ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення було відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_7 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 12.02.2021 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, об`єктивно згідно даних адміністрації установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_7 , які досліджені в судовому засіданні, він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а сама по собі наявність трьох заохочень не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.
Засуджений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, оскільки він своєю поведінкою, сумлінною працею та відношенням до неї довів своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення даної апеляції, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Так, стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції дотримався.
Як убачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання суду першої інстанції, суд, дослідивши всі обставини справи в повному обсязі, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вищезазначеного подання.
Так, ОСОБА_7 у цій справі засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2017 року за ч. 2 до 3 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання - 12.02.2018 року, кінець строку 12.02.2021 року.
Колегією суддів встановлено те, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» з 06.03.2018 року, на даний час відбув 1/2 строку покарання. Характеризується позитивно, працевлаштований на виробництві установи до цеху СГП вантажником, до праці ставиться сумлінно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаюється.
30.11.2018 року комісією установи відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно до статей 100, 101 КВК, а 15.02.2019 року у застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України.
Згідно довідки про заохочення та стягнення має 3 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці за час відбуття покарання у ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», стягнень не має.
Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні даного подання, оскільки в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, і цілком вірно зазначив, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, однак в даному випадку строк покарання, який відбув засуджений, є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що він зробив для себе належні висновки і довів своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 12.02.2021 року.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про передчасність підстав вважати, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, а отже суд обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року про відмову у задоволенні подання ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4