Єдиний унікальний номер справи 185/6745/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року колегія суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

22.07.2019 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу до 20.09.2019 року. Обвинувачений утримується під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4».
Ухвалою суду під час проведення підготовчого судового засідання від 23 липня 2019 року продовжено дію запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.
Прокурором в судовому засідання заявлене письмове клопотання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу завершується, до 20.09.2019 року немає можливості розглянути провадження по суті, підстав для звільнення обвинуваченого з під варти немає, останній обґрунтовано обвинувачується в скоєнні злочину, який є особливо тяжким злочином. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були враховані при обрані обвинуваченому запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, не відпали: під загрозою можливого покарання, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення. Інший більш м`який запобіжний захід, на думку прокурора, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, заявлені раніше ризики не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою. Заявлене клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого на домашній арешт не підлягає задоволенню.
Захисником до початку проведення судового засідання було заявлено письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт. В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ст.15 ч.2 ст.115 ч.1 КК України, необґрунтоване та безпідставне, невмотивоване, не підтверджується доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування неправильно кваліфіковані. Поведінка потерпілого спровокувала події, які інкриміновані обвинуваченому, потерпілий не бажає приймати участі в розгляді кримінального провадження, тим самим не висловлює жодних претензій до обвинуваченого. При зміні запобіжного заходу обвинуваченому треба врахувати, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки: зареєстрований і має постійне місце проживання в м.Тернівці, за місцем проживання характеризується позитивно, разом проживає зі співмешканкою ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, до цього перебував на лікуванні, батько обвинуваченого після перенесеної операції потребує стороннього догляду. Прокурором не доведені ризики, які б виправдовували тримання ОСОБА_5 під вартою, також прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Тому вважає, що заявлене клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.
Обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що письмове клопотання прокурора про продовження строків обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необґрунтоване. Обвинуваченим заявлено про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, в обґрунтування викладені обставини, аналогічні обставинам, про які зазначив в своєму клопотанні захисник про зміну запобіжного заходу.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наступне
Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 20.09.2019 року, однак, завершити кримінальне провадження до вказаної дати неможливо, оскільки є необхідність оголошення перерви з незалежних від суду причин на більш тривалий період.
Під час проведення судового засідання прокурором було подане письмове клопотання про необхідність продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою на 60 днів.
Захисником обвинуваченого до проведення судового засідання подане письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, яке було підтримано в судовому засіданні обвинуваченим.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, серед яких є такі, як домашній арешт та тримання під вартою.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.
Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд зважає на те, що зазначені прокурором ризики про можливість переховування обвинуваченого від суду, продовжують існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитись від правосуддя.
Заявлені прокурором ризики ймовірного впливу обвинуваченого на потерпілого, свідків також продовжують існувати, оскільки судовий розгляд вже розпочато, проте вказані особи ще не допитані, в якості свідка допитана лише ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Заявлені в обґрунтування захисником обставини не доведеності винуватості ОСОБА_5 та безпідставності притягнення до кримінальної відповідальності в наступний час судом не можуть бути вирішені, оскільки на даній стадії судового провадження суд позбавлений можливості вирішення питання винуватості обвинуваченого.
Надані копії документів захисником підтверджують наявність соціальних зв`язків обвинуваченого: наявність цивільної дружини, непрацездатного батька, за місцем проживання: АДРЕСА_1 , - обвинувачений характеризується посередньо, обвинувачений має постійне місце роботи, за місцем роботи характеризується позитивно.
На даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі доведеності вини та визнання його винуватими у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень ЄС з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», колегія суддів приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

На виконання вказаних вимог Закону колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини обвинуваченого, передбачено у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, під загрозою можливого покарання ОСОБА_5 може переховуватись від суду, в позапроцесуальний спосіб незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще судом не допитані, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою та можливість продовження вищевказаного запобіжного заходу.
Колегія суддів зазначає, що тяжкість злочинів не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною.
Продовжуючи дію обраного запобіжного заходу, суд враховував інтереси суспільства, які на думку суду, у даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи людини, незважаючи на існування презумпції невинуватості.
Інший більш м`який запобіжний захід, на думку колегії, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 має бути продовжений.
Керуючись ст.ст. 331 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Оголосити перерву в судовому засіданні в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, до 23.10.2019 року о 15:00 год.

Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.
В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» - продовжити терміном на 60 днів, тобто до 08.11.2019 року, включно.
Строк дії ухвали - до 8 листопада 2019 року, включно.
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому, начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» для відома.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого, свідків обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3