13.09.2019
Справа № 642/6335/19
Провадження № 1-кс/6421/3449/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0002040 старшим слідчим СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 і погоджене прокурором ОСОБА_4 клопотання про арешт майна, та додані до клопотання матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, у провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002040 від 21.08.2019 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що До Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які 11.09.2018 близько 10.00 годин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою, шляхом зловживання довірою, заволоділи належним ОСОБА_5 майном, чим завдали заявниці матеріальної шкоди.

СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області згідно чинного законодавства за даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0002040.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснила, що їй на праві приватної власності належить автомобіль марки «IVECO» моделі «DAILY», VIN « НОМЕР_1 », р.н. « НОМЕР_2 ». Згідно свідчень потерпілої, в вересні 2018 року до її чоловіка ОСОБА_8 звернувся їх знайомий ОСОБА_6 , з яким чоловік потерпілої знайомий тривалий проміжок часу, та якому довіряв ОСОБА_8 , а саме з пропозицією придбання у розстрочку зазначеного автомобілю за ціною в 4000 (чотири тисячі) доларів США, які він повинен був сплатити частинами протягом наступних трьох місяців, та на вказану пропозицію потерпіла з її чоловіком погодились. На виконання даної усної угоди, в повній мірі довіряючи ОСОБА_6 , 11.09.2018 потерпіла ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_8 зустрілись з ОСОБА_6 та його знайомим ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де між потерпілої та її чоловіком з однієї сторони, й ОСОБА_6 з іншої сторони повторно були узгоджені вищеописані умови, після чого в приватного нотаріуса ОСОБА_9 потерпілою ОСОБА_5 було видано довіреність на вищевказаний автомобіль на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на право розпорядження вказаним автомобілем з усіх питань, пов`язаних з його експлуатацією, обслуговуванням та відчуженням, після чого ОСОБА_10 передала ОСОБА_6 два комплекти ключів від вказаного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію даного автомобілю. Проте, а ні протягом наступних трьох місяців, а ні до теперішнього часу ОСОБА_6 грошові кошти в обумовленій сумі потерпілій або її чоловіку не сплатив, вказаний автомобіль не повернув, та до травня 2019 року включно постійно обіцяючи повернути потерпілій грошові кошти за вказаний автомобіль в повному обсязі, однак починаючи з травня 2019 року на дзвінки не відповідає та грошові кошти потерпілій не повернув. В зв`язку з викладеним, потерпілою ОСОБА_5 08.07.2019 в приватного нотаріуса ОСОБА_9 було припинено дію вищевказаної довіреності від 11.09.2018.

Допитаний в якості свідка чоловік потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , в повній мірі підтвердив свідчення потерпілої, повідомивши вищеописані обставини.

Проте, згідно бази даних НАІС АМТ НП НУ, ще 14.11.2018 право власності на вищевказаний автомобіль марки «IVECO» моделі «DAILY», VIN « НОМЕР_1 » було перереєстровано на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та змінено реєстраційний номерний знак даного автомобілю на « НОМЕР_3 », після чого 08.02.2019 ОСОБА_7 було видано довіреність на вищевказаний автомобіль на ОСОБА_6 , а також ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Вказані дії можуть свідчити про наміри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не повертати зазначений автомобіль потерпілій, а також уникнення можливості обернення вказаного автомобілю не на їх користь та про спроби запобігання з їх сторони щодо вилучення в них вказаного автомобілю та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що автомобіль марки «IVECO» моделі «DAILY», VIN « НОМЕР_1 », 2005 року випуску, попередній реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », новий реєстраційний номерний знак « НОМЕР_3 » являється предметом вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки явився об`єктом кримінально протиправних дій, та за цією ознакою відповідно до ч.1 ст.98 КПК України є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи спроби ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо відчуження вищевказаного автомобілю марки «IVECO» моделі «DAILY», який є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України з метою запобігання таким спробам у майбутньому, що може призвести до втрати речових доказів, а також з метою забезпечення збереження речових доказів відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, в ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «IVECO» моделі «DAILY» р.н. « НОМЕР_3 », VIN - НОМЕР_1 , 2005 року випуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається без виклику у судове засідання власника майна.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст.ст. 170, 171 КПК України, в слідчого судді наявні достатні підстави для накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0002040 від 21.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на автомобіль марки «IVECO» моделі «DAILY» р.н. « НОМЕР_3 », VIN - НОМЕР_1 .

Виконання ухвали доручити старшому слідчому СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 або іншому слідчому, який входить до групи слідчих по даному кримінальному провадженню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1