Ухвала
Іменем України
29 липня 2019 р.

м. Київ
Справа № 263/8377/16-к
Провадження № 51-464 км 17
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 лютого 2017 року,
встановив:
Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 лютого 2017 року ОСОБА_4 засуджено: за ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років; за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 12 квітня 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів.

Як вбачається з матеріалів провадження оскаржуваний вирок переглядався в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2017 року його було змінено. Виключено із вступної частини вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 відомості про наявність у нього погашених судимостей, а також виключено з резолютивної частини згаданого вироку кваліфікуючу ознаку замах на умисне вбивство, вчинений способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а саме ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Визначено вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 лютого 2017 року за ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

У решті вирок залишено без зміни.

Крім того, вищевказані вирок та ухвала були оскаржені засудженим та його захисником до Верховного Суду, який постановою від 21 червня 2018 року залишив без задоволення касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , а вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2017 року без змін.

У касаційній скарзі засуджений знову порушує питання про перегляд рішень, які вже були предметом перевірки в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Зі змісту положень статей 424, 425 КПК України вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою. Конституційний суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення у положенні пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства "забезпечення ... касаційного оскарження рішення суду" у системному зв`язку з положеннями частини першої статті 8, статті 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
Виходячи із зазначеного, враховуючи що постановою Верховного Суду від 21 червня 2018 рокуприйнято рішення по суті касаційних вимог, та відповідно вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду залишено без змін, колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення у даному конкретному випадку перевірені судом касаційної інстанції, та не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 лютого 2017 року та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2017 року вдруге не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 лютого 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3