Справа № 349/1859/19
Провадження № 1-кс/349/612/19
У Х В А Л А
29 жовтня 2019 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув клопотання старшого слідчого слідчого відділення Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000258 від 12 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців, звільненого з місць позбавлення волі 05 січня 2018 року у зв`язку з відбуттям покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

встановив:

Слідча ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання зазначено, що 11 жовтня 2019 року ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в м. Рогатині по вул. Липовій, 19А. В цей час в приміщенні магазину перебувала ОСОБА_8 , яка показувала продавцю магазину шубу із штучного хутра, яка належала її дочці ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_8 помістила шубу у сумку, а також поклала туди 400 грн., які дочка їй дала на ремонт одягу, та попрямувала в туалет, залишивши сумку з речами та грошима без нагляду. Діючи з корисливих мотивів, маючи на меті викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_5 протиправно, шляхом вільного доступу відкрито викрав належні ОСОБА_9 речі, а саме: матерчату сумку, в якій знаходилися грошові кошти у сумі 400 грн., та бувша у вжитку шуба зі штучного хутра темно-коричневого кольору, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи становить 240 гривень. Після чого пішов з місця злочину, однак був помічений ОСОБА_10 , який сидів на лавці біля магазину та зробив ОСОБА_5 зауваження з приводу крадіжки чужого майна. ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії помічені сторонніми особами, незважаючи на зауваження, продовжив вчинення злочину, який був розпочтий як таємне викрадення чужого майна, у відкритий спосіб. Втік з місця події з викраденою сумкою, а викраденим розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 640 гривень.

24 жовтня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знаходячись на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник, підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Просили обрати більш м`який запобіжний захід, у виді домашнього арешту, з врахуванням того, що відсутні будь-які докази переховування ОСОБА_5 від слідства, перешкоджання будь-яким іншим шляхом досудовому розслідуванню.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

12 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. 24 жовтня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження.

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Суд приходить до висновку що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому підозрюваному ОСОБА_5 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що він підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину в період не знятої та не погашеної судимості, не має постійного місця роботи, а тому існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. ст. 182, 183 КПК України заставу необхідно визначити в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 420 гривень та покласти на підозрюваного у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Така застава буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

За ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань №12 на строк шістдесять днів, 27 грудня 2019 року включно.

Визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 420 гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1