Справа № 336/4420/18
Провадження № 1-кп/333/625/19
УХВАЛА
03 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_6 ОСОБА_15 ,
ОСОБА_7 ОСОБА_16 ,
ОСОБА_8 ОСОБА_17 ,
ОСОБА_9 ОСОБА_18 ,
ОСОБА_10 ОСОБА_19 ,
ОСОБА_11 ОСОБА_17 ,
ОСОБА_12 ОСОБА_20 ,
ОСОБА_13 ОСОБА_21
ОСОБА_14 ОСОБА_22 ,

потерпілого ОСОБА_23 ,
представників потерпілих ОСОБА_24 ОСОБА_25 ,
ОСОБА_26 , ОСОБА_27
ОСОБА_28 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочиныв, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

28.08.2019 р. до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з Запорізького апеляційного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 29.08.2019 року кримінальне провадження прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.09.2019 року.

У підготовчому судовому засіданні колегія суддів задовольнила клопотання захисника ОСОБА_18 щодо залучення перекладача для перекладу процесуальних документів з української на російську мову обвинуваченим: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Враховуючи, що копії обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні були отримані вказаними обвинуваченими на державній мові, тому суд надав час прокурору до 25.09.2019 року здійснити переклад обвинувального акту на російську мову та вручити його копії обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і, відповідно, прийняв рішення про відкладення проведення підготовчого засідання на 03-04.10.2019 року. При цьому, колегія суддів частково задовольнила клопотання прокурора про продовження дії запобіжних заходів по 10.10.2019 року: тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; домашнього арешту у період з 22.00 години до 07.00 годину ранку обвинуваченим ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

03.10.2019 року ухвалою колегії суддів ОСОБА_29 доцент кафедри слов`янської філології Запорізького національного університету був призначений перекладачем. Відповідно до інформації ОСОБА_29 з листа від 04.10.2019 року обсяг обвинувального акту складає 660 тис. знаків, тому зважаючи на зайнятість за основним місцем роботи, його переклад потребує залучення додаткових ресурсів та часу.

У судовому засіданні 04.09.2019 року колегія суду вирішила, що для продовження підготовчого судового засідання, на якому буде вирішуватися питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, необхідно обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вручити обвинувальний акт на російській мові. Враховуючи, що на цей час обвинувальний акт на російській мові не був вручений, тому колегія суддів прийняла рішення про відкладення підготовчого судового засідання.

Водночас, з урахуванням того, що спливав термін застосування обвинуваченим запобіжних заходів, суд також прийняв рішення про невідкладний розгляд письмових клопотань прокурора щодо продовження запобіжних заходів: тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав свої клопотання, при цьому зазначив, що при застосуванні відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом були враховані як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжких злочинів, у складі банди, так і ризики, що обвинувачені, перебуваючи на волі, отримають можливість продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які перебувають на волі та під час досудового розслідування безпосередньо вказували них, як на учасників банди і розповідали про їх персональну участь у скоєних злочинах. З урахуванням того, що обвинувачені народились на тимчасово окупованій території держави у м. Донецьку, де мають родичів, друзів, знайомих існує ризик переховування від суду. На час судового розгляду кримінального провадження вказані ризики не відпали, тримання обвинувачених під вартою є необхідним, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, тому просив суд продовжити вказаним обвинуваченим строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці без можливості внесення застави.

Обґрунтовуючи свої клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_13 і ОСОБА_14 терміном на 2 місяці, прокурор вказав, що з урахуванням обґрунтованості пред`явленої їм підозри та обставин вчинених злочинів, даних про особи обвинувачених маються такі ризики: незаконного впливу на потерпілих, свідків, скоєння обвинуваченими інших злочинів, а також ухилення від суду.

Потерпілий ОСОБА_23 у судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжних заходів обвинуваченим, при цьому зазначив, що він на стадії досудового розслідування впізнав ОСОБА_6 , як особу, котра відносно нього вчинила злочин. Обвинувачений при скоєнні злочину застосовував відносно нього насильство та катував його.

Представники потерпілих ОСОБА_25 і ОСОБА_28 підтримали клопотання прокурора, зазначивши, що це не тільки їх думка, але і думка потерпілих, чиї інтереси вони представляють. Дійсно, на цей час маються ризики, про які вказано у клопотаннях прокурора і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_15 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. ОСОБА_6 пояснив, що він злочинів, про які йдеться мова у обвинувальному акті, не скоював. Він має міцні соціальні зв`язки: постійне місце мешкання у м. Одесі, двох неповнолітніх дітей, хоча на цей час і розлучений. На цей час хворіє на псоріаз, який не лікується в умовах слідчого ізолятора. Водночас, домашній арешт або застава, на його думку є достатніми запобіжними заходами та не будуть перешкодою при подальшому судовому розгляді. Повністю спростовує пояснення потерпілого ОСОБА_23 , який вказав, що впізнав його як особу, котра скоїла злочин. Вважає, що потерпілий помиляється, а інші докази відносно нього були зібрані на стадії досудового розслідування не в установленому законом порядку.

Захисник ОСОБА_15 зазначив, що він повністю підтримує позицію свого підзахисного, так як ризики відсутні, прокурор не довів, що мається обґрунтована підозра. Просить суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати домашній арешт. У разі задоволення клопотання прокурора, просить суд визначити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_16 також заперечували проти задоволення клопотання прокурора. ОСОБА_7 пояснив, що до вчинення злочинів, вказаних у обвинувальному акті, він не має жодного відношення, утримується під вартою з грудня 2017 року, хоча прокурором не доведені будь-які ризики. Дійсно, він зареєстрований у м. Донецьку, але у нього є постійне місце мешкання у м. Одесі, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей.

Захисник ОСОБА_16 зазначив, що прокурор не довів жодні ризики, обставини, що викладені у клопотанні, не відповідають дійсності. Вважає, що інший запобіжний захід, у т.ч. домашній арешт зможе забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного. Крім того, просить суд, що у разі задоволення клопотання прокурора обов`язково визначили заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_17 просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора. ОСОБА_8 зазначив, що викладене у клопотання це лише припущення прокурора, так як останній не навів жодного доказу.

Захисник ОСОБА_17 вказала, що ризики змінилися, клопотання прокурора по своєму змісту ідентичне попереднім клопотанням з цього приводу. Клопотання не вмотивоване, прокурором зовсім не враховано соціальні зв`язки його підзахисного: має сім`ю, двох неповнолітні дітей, раніше не судимий, працював усе життя: на шахті, водієм, був приватним підприємцем. Вважає, що є усі підстави змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_18 заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_9 пояснив, що на цей час погано себе відчуває. В мовах СІЗО йому не надають належну медичну допомогу у його хворобі - псоріазу.

Захисник ОСОБА_18 зазначив, що з грудня 2017 року ОСОБА_9 перебуває під вартою, тобто відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України останній перебуває майже 4 роки. Вважає за можливе змінити запобіжний захід на заставу, навіть у максимальному для такої категорії злочинів, розмірі. Зазначив, що може вирішити питання щодо оренди житла у м. Запоріжжі для свого підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_19 заперечували проти задоволення клопотання прокурора. ОСОБА_10 зазначив, що жодного з вказаних у обвинувальному акті злочину, він не скоював. З доводами прокурора він не згоден. Докази, на які вказує прокурор, є недопустимими. Потерпілий ОСОБА_23 спочатку не впізнавав жодну особу, але потім впізнав по голосу. Під час обшуку квартири, де мешкала його дружина вилучили орден та ноутбуки, на які наклали арешт. Але, у подальшому апеляційний суд м. Києва повернув дружині вилучене, тобто з цього необхідно зробити висновок, що вилучене це не є речовими доказами і вони взагалі не стосуються скоєних злочинів. На недопалку цигарки було встановлено його ДНК, але він не палить цигарки, так як палить електрону цигарку, з якої неможливо залишити недопалок. Просить суд застосувати до нього домашній арешт або заставу.

Захисник ОСОБА_19 вказала, що прокурором взагалі не доведено, що жоден із інших запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 . Підозра відносно останнього необгрунтована. На цей час відпали ті ризики, які, можливо, й були під час застосування запобіжного заходу, тому і відсутні законні підстави для тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 . Вважає за можливе змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_17 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора. ОСОБА_11 пояснив, що зміст усіх клопотань, які подавав прокурор, є ідентичними. Жодні докази його вини відсутні.

Захисник ОСОБА_17 зазначила, що клопотання прокурора необґрунтоване: жодні доказі, які б свідчили про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_11 , відсутні, як відсутні і ризики. Обвинувачений має постійне місце мешкання у м. Одесі, тому просить суд змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_20 заявили про необґрунтованість клопотання прокурора. ОСОБА_12 пояснив, що жодних злочинів він не скоював, просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_20 зазначив, що клопотання прокурора не містить належного обґрунтування підозри, відсутні посилання на соціальні зв`язки обвинуваченого, який постійно мешкає у м. Одесі, має на утриманні неповнолітню дитину. Вважає, що інший запобіжний захід, у т.ч. домашній арешт зможе забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного. Крім того, просить суд, що у разі задоволення клопотання прокурора обов`язково визначили заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_21 не заперечували проти продовження такого запобіжного заходу як домашній арешт. ОСОБА_13 зазначив, що жодного разу не порушував процесуальну поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_22 зазначили, що у них відсутні заперечення з приводу задоволення клопотання прокурора. Обвинувачений проживає у м. Костянтинівка, Донецької області. На цей час він є особою з інвалідністю 3 групи, має сім`ю та хвору дружину.

Розглянувши клопотання прокурора та захисників, заслухавши думки прокурора, потерпілого ОСОБА_23 , представників потерпілих, обвинувачених та їх захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що ухвалами слідчих суддів на стадії досудового розслідування до обвинувачених було застосовано запобіжний захід тримання під вартою. У подальшому, обвинуваченим ОСОБА_13 і ОСОБА_14 було змінено взяття під варту на домашній арешт. Ухвалами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2018 року, 01.11.2018 року, Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2018 року, 21.02.2019 року, 18.04.2019 року, Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2019 року, 12.07.2019 року і 04.09.2019 року строки запобіжних заходів обвинуваченим продовжувалися до 07.11.2018 року, 31.12.2018 року, 25.02.2019 року, 21.04.2019 року, 16.06.2019 року, 13.08.2019 року, 10.09.2019 року, 10.10.2019 року, відповідно.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості обвинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування своїх клопотань під час судового засідання довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав колегію суддів у тому, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 могли вчинити злочини, зазначені в обвинувальному акту.

Також, колегія суддів враховує, що потерпілий ОСОБА_23 під час судового засідання вказав, що він впізнає ОСОБА_6 як особу, яка відносно нього скоїла злочин, при цьому останній застосовував насильство та катував його.

Тобто, на даному етапі судового розгляду підозра цілком обґрунтована, доводи захисників, заявлені на захист обвинувачених про недоведеність винуватості, обов`язково будуть перевірятися в ході судового розгляду у встановленому законом порядку.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останнім у разі визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України (до 15 років позбавлення волі).
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що необхідність забезпечити належний хід провадження також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За змістом обвинувального акту, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні шести епізодів особливо тяжких злочинів, протягом кількох років, які пов`язані із посяганням не тільки на майно громадян, а і на їх життя та здоров`я, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки їх поведінки та переконує колегію суддів у тому, що ризик продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності. Такі висновки ґрунтуються, у тому числі, і на відомостях щодо відсутності офіційного та постійного місця роботи обвинувачених, та, як наслідок, відсутності законних джерел доходу.

Враховуючи, що на цей час не розпочато судовий розгляд даного кримінального провадження, усі злочини, в яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , пов`язані із заподіянням шкоди потерпілим та вчинялись у присутності потерпілих і свідків, тому існує ризик можливого впливу обвинувачених на вказаних осіб з метою схилити їх до відмови від надання показань або зміни показань у суді задля уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжних заходів обвинуваченим, колегія суддів, враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Судом досліджувалися характеризуючи дані обвинувачених та їх соціальні зв`язки:

ОСОБА_6 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні тяжких насильницьких злочинах; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; розлучений; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
ОСОБА_7 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні тяжких насильницьких злочинах; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений; має двох неповнолітніх дітей; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
ОСОБА_8 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні тяжких насильницьких злочинах; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, має двох неповнолітніх дітей.
ОСОБА_9 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні тяжких насильницьких злочинах; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений ; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
ОСОБА_10 раніше судимий за корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена; обвинувачується у скоєнні тяжких насильницьких злочинах; зареєстрований у м. Донецьку, має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, має на утриманні малолітню дитину.
ОСОБА_11 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні тяжких насильницьких злочинах; відсутнє постійне місця мешкання, зареєстрований у м. Донецьку; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
ОСОБА_12 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні тяжких насильницьких злочинах; має постійне місця мешкання у м. Одесі, зареєстрований у м. Донецьку; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Колегія суддів враховує дані про особу кожного обвинуваченого щодо наявності соціальних зв`язків, постійного місця проживання та стану здоров`я, однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливе продовження обвинуваченими злочинної діяльності та вплив на потерпілих і свідків, а наявність у обвинувачених дружин та дітей не була дієвим запобіжником, який би утримав їх від вчинення тих дій, в яких їх обвинувачують.

Також, суд враховує і наявність у кожного з обвинувачених батьків та інших родичів, які на цей час перебувають у м. Донецьку та Донецькій області. Враховуючи, що на теперішній час вказана територія є тимчасово окупованою, колегія суддів вважає наявність цих фактів як таких, що свідчать про ризик переховування обвинувачених від суду.

Суд повністю погоджується з позицією сторони захисту, що згідно практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, ґрунтується на презумпції, що з перебігом судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.
Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Таким чином, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, факти, встановлені у судовому засіданні, особистості обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 вважаємо, що на цей час існують ризики, передбачені п.п.1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інший злочин.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, колегія суддів з урахуванням викладеного, приймає рішення про продовження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 строк тримання під вартою по 02.12.2019 року (з урахуванням призначеної дати підготовчого судового засідання, великої кількості клопотань, що необхідно буде розглянути під час вказаного судового засідання та необхідності перекладу і вручення обвинувального акту на російській мові).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та встановленою процедурою.

Відносно обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суд обирає запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк п о 02.12.2019 року (включно), оскільки саме цей запобіжний захід забезпечення кримінального провадження дозволяє запобігти наявним ризикам та забезпечити їх належну процесуальну поведінку. Клопотання прокурора відносно продовження запобіжного заходу відносно останніх задоволено частково, так як прокурором не доведено наявність у ОСОБА_30 та ОСОБА_14 паспортів для виїзду за кордон, або інших документів, що дають право на виїзд з України.

Під час розгляду питання про продовження запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , суд розглянув можливість застосування до обвинувачених іншого, більш м`якого альтернативного запобіжного заходу, у т.ч. домашній арешт.
В даному випадку, враховуючи особистість обвинувачених, суспільний інтерес у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що ризики переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інший злочин є настільки вагомими, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може забезпечити належну поведінку обвинувачених. На думку колегії суддів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним та відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу.

Оскільки обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 інкримінуються у тому числі і злочини із застосуванням насильства, суд, в силу положень ч.4 ст.183 КПК України розміру застави не визначає, тому відмовляє у задоволенні клопотань захисників з цього приводу.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 180, 331, 372, 395КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 02.12.2019 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 02.12.2019 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 02.12.2019 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 02.12.2019 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 02.12.2019 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 02.12.2019 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 02.12.2019 року (включно).

Копію ухвали надіслати начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_13 у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22.00 годин до 07.00 години ранку без дозволу суду, без застосування електронного засобу контролю, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком по 02.12.2019 року (включно), а саме:
- прибувати до суду за викликом усним чи письмовим;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників відділення поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_14 у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період з 22.00 годин до 07.00 години ранку без дозволу суду, без застосування електронного засобу контролю, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, по 02.12.2019 року (включно), а саме:
- прибувати до суду за викликом усним чи письмовим;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників відділення поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 04.10.2019 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3