Дата документу 12.06.2019 Справа № 554/4285/19
Провадження № 1-кс/554/8541/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000145 від 24.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Полтавської області, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000145 від 24.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Полтавській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000145, внесеному до ЄРДР 24.04.2019 року по факту за фактом розкрадання нафтопродуктів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що в червні 2019 року, більш точна час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, вступили у зговір про таємне викрадення чужого майна - дизельного пального, яке мали намір злити з цистерн, які знаходяться у рухомому складі який розташований на залізничній станції «Кагамлицька» за адресою: АДРЕСА_1 і таємно викрасти.

В ніч з 06.06.2019 року на 07.06.2019 року більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідування особа, прибули до залізничної станції «Кагамлицька», де в 50-ти метрах від колії залишили автомобіль марки DACIA LOGAN, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . З собою привезли 20 порожніх полімерних каністр, кожна об`ємом 40 л., загальним об`ємом 800 літрів, у які планували перелити викрадене пальне і вивезти його вказаним автомобілем.

Після цього, частину порожніх каністр ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідування особа перенесли до колії №4 залізничної станції «Кагамлицька» на якій знаходився рухомий склад, при цьому проникли на територію, яка знаходилась під охороною Полтавського загону воєнізованої охорони регіональної філії АТ «Укрзалізниці», де в цей час знаходились завантажені дизельним пальним цистерни, в тому числі цистерна №74202946, яка відправлялась згідно накладної № 2829861 на станцію Нікополь на адресу отримувача Війська частина А 2110. Скориставшись тим, що запірно-пломбувальні пристрої на цистерні №74202946 були накладені не щільно, ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідування особа, за допомогою залізної арматури (лому) привідкрили кришку заливного люку вказаної цистерни та в утворену щілину просунули гумовий шланг, проникнувши таким чином у сховище, в якому зберігалось та перевозилось дизельне пальне. За допомогою гумового шлангу ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідування особа стали зливати дизельне пальне і наповнювати ними принесені каністри. Всього в ніч з 06.06.2019 на 07.06.2019 ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідування особа викрали із цистерни №74202946 дизельне пальне в кількості 560 літрів вартістю 29,82 грн. за 1 літр, тобто викрали чуже майно, яке належить ТОВ «Торговий Дім Укртатнафта», загальною вартістю 16 тисяч 699 грн. 20 коп. Дане дизельне пальне було поміщено в 14 каністр, загальною ємністю 560 літрів. Протиправну поведінку ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідування особа мали намір продовжувати і далі, оскільки в них залишились ще 6 порожніх каністр загальною ємністю 240 літрів, які вони мали намір аналогічним чином заповнити викраденим пальним, тобто таємно викрасти з цистерни №74082447 чуже майно - 240 літрів дизельного пального, яке належить ТОВ «Торговий Дім Укртатнафта», вартістю 29,82 грн. за 1 літр - тобто загалом викрасти чуже майно вартістю 23 тисячі 856 грн. Проте не довели свій злочинний умисел до завершення з- причин, що не залежали від їх волі, оскільки 07.06.2019 о 02 год. 30 хв. під час викрадення дизельного пального з цистерни №74202946 на 4 колії залізничної станції «Кагамлицька» на якій знаходився рухомий склад він був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 своїми умисними діями, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із чим 07.06.2019 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

За даним фактом відомості було внесено до ЄРДР слідчим CУ ГУНП в Полтавській області за №0000145.

На виконання доручення слідчого, в ході досудового розслідування був встановлений ряд осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим працівниками ВСП ГУНП в Полтавській області було направлено ініціативні рапорти на звернення до суду із клопотаннями про проведення обшуків, за місцем мешкання потенційних фігурантів кримінального провадження, місць тимчасового зберігання незаконно здобутих нафтопродуктів, та використаного при цьому обладнання, а також на обшуки транспортних засобів, які використовуються у злочинній діяльності.

07.06.2019 року на підставі ухвали слідчого суді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.05.2019 року, проведено обшук транспортного засобу ОСОБА_4 , 1973 р.н., а саме: транспортного засобу DACIA LOGAN сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , в ході проведення якого було вилучено: мобільний телефон «Ерго», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ від автомобіля та сам автомобіль DACIA LOGAN сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 .

07.06.2019 року вилучене, відповідно до постанови слідчого, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Вказав, що автомобіль є засобом вчинення кримінального правопорушення, він не оглянутий ще на предмет залишків нафтопродуктів, тому не може бути повернутий підозрюваному.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що вночі з 6 на 7 червня він перевозив деревину сухої вишні в автомобілі, тому в багажнику простелив поліетилен.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки ці речі не мають відношення до кримінального провадження . Було скоєно замах , збитків немає, підозрюваний хотів дрова перевозити.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 24.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_4 , якому 07.06.2019 року оголошено про підозру за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
08.06.2019 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці.
Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України , статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_7 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку від 07.06.2019 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постановою слідчого від 07.06.2019 року майно, а саме: мобільний телефон «Ерго», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ від автомобіля та автомобіль DACIA LOGAN сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000145 від 24.04.2019 року.

Вилучене, відповідно до протоколу обшуку майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000145 від 24.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт намайно, яке було вилучене 07.06.2019 року в ході обшуку транспортного засобу DACIA LOGAN сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , а саме: мобільний телефон «Ерго», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ від автомобіля та автомобіль DACIA LOGAN сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , з позбавленням права користуванням та розпорядження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1