справа № 462/5073/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0002095 від 6 липня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 близько 16.30 год. 5 липня 2019 року, перебуваючи в приміщенні торгового залу гіпермаркету «ЕпіцентрК», що по вул. Городоцькій, 302 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі стелажа гіпермаркету належну ОСОБА_4 барсетку чорного кольору з емблемою золотистого хреста на червоному фоні, вартістю 261 грн., в якій знаходилися гаманець чорного кольору фірми «Wittchen», вартістю 910 грн., посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , талон до посвідчення водія виданий на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo» н.з. НОМЕР_1 , банківські картки та в`язка ключів, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення скрився, а викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 1171 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, дійсно він 5 липня 2019 року, перебуваючи у приміщенні торгового залу гіпермаркету «ЕпіцентрК» по вул.Городоцькій, 302 у м.Львові, скориставшись тим, що його дії не були поміченими для інших осіб, таємно викрав зі стелажу належну ОСОБА_4 барсетку, в якій знаходилися гаманець, посвідчення водія, свідоцтво на транспортний засіб, ключі та з викраденим покинув приміщення гіпармаркету. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Потерпілий в судовому засіданні повністю підтвердив вищевикладені обставини вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, зазначив, що він не має матеріальних претензій до обвинуваченого та просить суд призначити останньому покарання у виді штрафу.

Показання ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім судом було роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за обставин встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжка/.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, обставини, що пом`якшують покарання, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння та його щире каяття, суд вважає за необхідним обрати йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підлягають відшкодуванню обвинуваченим процесуальні витрати.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стянути з ОСОБА_5 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 942 грн. 06 коп. на користь держави.

Речові докази: барсетку чорного кольору з емблемою золотистого хреста на червоному фоні та гаманець чорного кольору фірми «Wittchen» повернути ОСОБА_4 .

Скасувати ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 9 липня 2019 року в частині накладення арешту на речові докази барсетку чорного кольору з емблемою золотистого хреста на червоному фоні та гаманець чорного кольору фірми «Wittchen» .

Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: