ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1422/19 Справа № 175/815/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 0002055, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 187 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за: ч.1 ст. 187 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі; ч.2 ст. 187 КК України, у виді семи років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке належить на праві власності, і на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке належить на праві власності.
Зараховано строк покарання з 27 лютого 2018 року та залишено без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Стягнуто з обвинуваченого грошові кошти пов`язанні із залученням експерта та вирішено питання з цивільним позовом, а також вирішено питання з речовими доказами.
Суд першої інстанції встановив, що 07 листопада 2017 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_7 знаходився на території автомобільної стоянки поблизу будинку АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, приналежним ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився позаду приміщення охорони вказаної автостоянки.

З цією метою у вказаний день і час обвинувачений підійшов до ОСОБА_11 зі сторони спини, та застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, умисно наніс один удар по голові, внаслідок якого потерпілий упав на землю та втратив свідомість.

Таким чином, ОСОБА_7 діючи умисно, застосувавши фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, шляхом розбійного нападу заволодів приналежними ОСОБА_11 мобільними телефонами «Donod СЗ+» вартістю 186,50 грн. і «Nokia 105 RM-1134» вартістю 381,50 грн., котрі знаходилися у зовнішніх кишенях куртки потерпілого, і зник із місця скоєння злочину.

У результаті розбійного нападу потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу без зміщення уламків, садна на спинці носу, синців у обох параорбітальних областях, субкон`юктивального крововиливу правого ока та підшкірної гематоми у потиличній області праворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Крім того, 07 листопада 2017 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_7 знаходився у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де побачив ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснювала прибирання першого поверху, і в цей час у нього раптово виник умисел, спрямований на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном.

З цією метою він підійшов до ОСОБА_12 та застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, вчиняючи злочин повторно, умисно наніс останній удар головою у ліву частину обличчя, внаслідок чого у потерпілої розпочалось запаморочення та вона почала відступати назад. Після цього обвинувачений умисно наніс їй близько п`яти ударів руками в область лівого плеча ззаду, від яких ОСОБА_12 впала на підлогу і втратила свідомість.

Таким чином, ОСОБА_7 діючи умисно, застосувавши фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, вчиняючи злочин повторно, шляхом розбійного нападу заволодів приналежними ОСОБА_12 грошовими коштами у сумі 700 грн., котрі знаходилися у зовнішніх кишенях куртки, і з місця скоєння злочину зник.

У результаті розбійного нападу потерпілій ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани на червоній каймі верхньої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку і перелому кореня 2-го зубу на верхній щелепі ліворуч без зміщення уламків, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду змінити і перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 125 КК України, із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком.
Мотивуючи свої доводи захисник вважає рішення суду І інстанції необґрунтованим, оскільки висновки суду про визнання винуватим ОСОБА_7 за ч.1 та ч.2 ст. 187 КК України, не підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами. Захисник вважає, що в діях обвинуваченого наявний склад злочинів, передбачених: ч.3 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_7 показав, що тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 він не спричиняв, останнього не бачив, а лише вчинив крадіжку із сторожки, що також підтверджується поясненнями потерпілого та свідків, які зазначили, що не бачили хто саме наніс удар по голові потерпілому; ч.2 ст. 125 КК України, оскільки ОСОБА_7 показав, що наніс один удар в область носу потерпілої ОСОБА_13 та ніяких грошей у неї не забрав. Крім того захисник вважає, що у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій ОСОБА_7 , останньому невірно призначено покарання.

Позиція учасників апеляційного процесу.
В апеляційному суді захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її.
Прокурор, потерпіла ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_10 в апеляційному суді просили апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та яким надана належна оцінка.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника про наявність у діях ОСОБА_7 складу злочинів, передбачених: ч.3 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_7 показав, що тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 він не спричиняв, останнього не бачив, а лише вчинив крадіжку із сторожки; ч.2 ст. 125 КК України, оскільки ОСОБА_7 показав, що наніс один удар в область носу потерпілої ОСОБА_13 та ніяких грошей у неї не забрав.
Так, потерпілий ОСОБА_11 в суді І інстанції пояснив, що він перебував біля приміщення сторожки на території автостоянки по вул. Василя Сухомлинського 58 Б, у смт. Слобожанському, де працював охоронцем та в той же час відчув удар в область потилиці, від якого впав та втратив свідомість. Коли прийшов до тями побачив ноги ОСОБА_7 , який забрав два принадлежні йому телефони.
Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_11 у присутності понятих і експерта розповів при яких обставинах ОСОБА_7 спричинив йому тілесні ушкодження.(а.с. 117-120, 143-147)
Висновком експерта № 156е від 12-17 січня 2018 року та додатковими висновками експерта № 157е від 12-18 січня 2018 року і № 557е від 21 лютого 2018 року, виявлено у ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження, які настали не задовго до надходження на стаціонарне лікування та не суперечать механізму їх утворення, на який указує потерпілий в ході проведення слідчих експериментів.(а.с. 114-116, 125-126, 130-131)
Пояснення потерпілого ОСОБА_11 , що саме ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_14 , який підтвердив, що в день нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, у вечірній час він сидів на лавочці поблизу автостоянки і бачив, як на її територію зайшов обвинувачений, а через 2-3 хвилини пішов у невідомому напрямку. За цей час будь-яких інших осіб, які заходили чи виходили з автостоянки не бачив. Свідок ОСОБА_15 в суді першої інстанції пояснила, що прийшовши на стоянку вона побачила потерпілого ОСОБА_11 , який лежав на спині з сильним пошкодженням на обличчі. В сторожці був безлад і всі речі знаходилися не на своєму місці.
Крім того вина ОСОБА_7 підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а також іншими доказами, які були досліджені в суді при розгляді кримінального провадження, викладені у вироку суду та яким надана належна оцінка, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07 листопада 2017(а.к.п.9); протоколом огляду місця події від 07 листопада 2017 року; протоколами пред`явлення речей для впізнання від 12 січня 2018 року(а.к.п79-82, 83-86); протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 12 січня 2018 року(а.к.п.107); висновком експерта № 145/18 від 17 січня 2018 року(а.к.п.129-131); речовими доказами(а.к.п. 55-56).
Сукупність досліджених судом доказів підтверджує, що ОСОБА_7 заволодів мобільними телефонами ОСОБА_11 із поєднанням насильства, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, який зазнав нападу і дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України.
Окрім цього в суді І інстанції потерпіла ОСОБА_13 показала, що вона знаходячись на першому поверсі у будинку АДРЕСА_3 , де здійснювала прибирання і в той час побачила ОСОБА_7 , який бив двері ліфту і на її запитання - що відбувається?, почав наносити удари від яких вона втратила свідомість. Приходячи до тями, відчула, як обвинувачений нишпорив по її кишенях, з яких витяг грошові кошти в сумі 700 грн. та ключі.
Пояснення потерпілої ОСОБА_13 , що в той час у неї знаходилися грошові кошти підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_19 , яка підтвердила, що кошти в сумі 700 гривень, сама віддала потерпілій та остання пішла на перший поверх займатися прибиранням, а через годину дізналася про побиття ОСОБА_12 .
Окрім цього, вина ОСОБА_7 підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07 листопада 2017 року(а.к.п.48); протоколом огляду місця події від 07 листопада 2017 року (а.к.п. 49-54); копіями виписки № 9562 із медичної картки (а.к.п.63-66); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12 січня 2018 року(а.к.п.76) висновком експерта № 153е від 12-17 січня 2018 року та додатковими висновками експерта № 154е від 12-17 січня 2018 року і № 555е від 21 лютого 2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23 лютого 2018 року(а.к.п. 152-158)
За таких обставин дані докази підтверджують, що ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_13 із застосуванням насильства, небезпечним для життя за здоров`я потерпілої, яка зазнала нападу від особи, яка раніше вчинила розбій, тому дії ОСОБА_7 також правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КК України.
Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про необґрунтований вид призначеного ОСОБА_7 покарання, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.
Суд першої інстанції при призначені покарання ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини справи, дані про особу винного, який один раз притягувався до кримінальної відповідальності, але був звільнений від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році, задовільно характеризується за місцем проживання та на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, які б пом`якшували покарання, передбачені ст. 66 КК України, судом І інстанції не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 відповідно до ст.67 КК України, суд визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Апеляційний суд вважає, що покарання призначене ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів, воно відповідає вимогам ст. ст.50 і 65 КК України.
Сума матеріальної шкоди, яку суд стягнув з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряється.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону за наявності яких судове рішення у будь- якому разі підлягає скасуванню при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не виявлено.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П ОС Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня оголошення безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду, а обвинуваченим, який тримається під вартою строк оскарження відраховується з моменту отримання копії рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4