ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/256/18
Провадження № 1-кс/210/2511/19

"08" серпня 2019 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНА-М» ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0001477 від 13.11.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНА-М» ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0001477 від 13.11.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що за результатами розгляду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001477, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року накладено арешт на гривневий розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ТОВ «ДЮНА- М» () в ПАТ КБ «Приватбанк» код фінансової установи 305299 (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50).
Заявник у клопотанні зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001477 триває з 13 листопада 2017 року, однак на теперішній час жодну особу в даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру. Слідчим не доведено, що майно, на яке накладено арешт грошові кошти ТОВ «ДІОНА-М» на банківському рахунку є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів, що встановлюються під час кримінального провадження. Не підтверджено, що ці кошти набуті злочинним шляхом. Накладення арешту на розрахункові рахунки в установі банку на теперішній час призводить до виникнення заборгованості перед контрагентами, створює умови для виникнення позовно-претензійної роботи з відповідними збитками, що порушує і обмежує законні основоположні конституційні права щодо безперешкодної господарської діяльності ТОВ «ДІОНА-М». Крім того, в застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна ТОВ «ДІОНА-М» відпала потреба.

В судовому засіданні заявник присутній не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, викладені у клопотанні про скасування арешту майна та просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні присутній не був, подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наданих матеріалів вбачається, що в рамках кримінального провадження № 0001477 від 13.11.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 року накладено арешт на розрахункові рахунки, відкриті в ПАТ КБ «ПриватБанк» код фінансової установи НОМЕР_2 (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) ТОВ «ДІОНА-М» (): гривневий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та не упередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 132 КПК України, у кожному разі, коли вирішується питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначити наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення особою правопорушення. Це є важливою гарантією проти зловживання засобами кримінального судочинства, що неможливо забезпечити, якщо не перевірити легітимність самого кримінального переслідування.

Володілець майна посадова особа ТОВ «ДІОНА-М» за кримінальним провадженням № 0001477 від 13.11.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в рамках якого прийнято рішення про арешт майна, не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З огляду на приписи п.18 ч. 1ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Враховуючи викладене, вважаю, що потреба у застосуванні заходу забезпечення, у вигляді арешту вищезазначеного майна відпала та арешт накладений на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 року, в цій частині підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 309, 369 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНА-М» ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0001477 від 13.11.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 року на розрахунковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» код фінансової установи НОМЕР_2 (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) ТОВ «ДІОНА-М» (): гривневий рахунок № НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1