СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/848/19
Номер провадження 1-кп/547/54/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 рокусмт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Богданівка Семенівського району Полтавської області, громадянин України, проживає: АДРЕСА_1 , одружений, освіта вища, інженер-землевпорядник СФГ "Дослідне",

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за спливом строків давності за ст. 49 КК України і закриття кримінального провадження. На уточнення суду обвинувачений вказав, що не заперечує проти закриття провадження.
Захисник клопотання підтримала. Наголосила, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності скінчився, а тому є всі підстави для задоволення клопотання обвинуваченого.
Прокурор погодився з клопотанням обвинуваченого, вказав, що діяння відбувалися у 2009 та 2013 році, тому строк давності скінчився. Строк досудового розслідування не зупинявся, обвинувачений не ухилявся від слідства та суду.
Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, суд встановив таке.
Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, за таких обставин.
ОСОБА_4 перебуваючи, відповідно до наказу від 01.08.2008 № 21-к на посаді начальника Відділу Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області начальником територіального органу Держкомзему, відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII як службова особа органу державної влади в ході здійснення своєї службової діяльності був зобов`язаний додержуватись Конституції України та інших актів законодавства України, забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань державного органу відповідно до його компетенції.
ОСОБА_4 у ході своєї службової діяльності здійснював керівництво Відділом Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області і несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань, зокрема в частині погодження у встановленому законом порядку органом по земельних ресурсах проектів відведення земельних ділянок, здійснення землеустрою і державного контролю за використанням та охороною земель.
Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції Закону №1626-IV від 18.03.2004) порядок передачі земель у приватну власність в процесі безоплатної приватизації передбачає, що проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.
Законом України №1702-VI від 05.11.2009 Земельний кодекс України доповнено ст. 186-1 за змістом якої для розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою, в районах та містах обласного значення, містах Києві та Севастополі функціонують постійно діючі комісії.
Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 186-1 Земельного кодексу України (в редакції Закону №1702-VI від 05.11.2009) до повноважень Комісії належить забезпечення погодження документації із землеустрою відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, а положення про Комісію та порядок її роботи затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 14 Постанови КМУ «Деякі питання реалізації статті 186-1 Земельного кодексу України» від 23.12.2009 за № 1420 головою комісії є представник територіального органу Держкомзему. Голова комісії забезпечує скликання і проведення засідань комісії, проводить її засідання, звертається в разі потреби до органу, який утворив комісію, з клопотанням про внесення змін до її складу.
Тобто з урахуванням вищевказаних положень законодавства, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді начальника Відділу Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, у 2009 році всупереч ст.ст. 13, 14 Конституції України, відповідно до яких водні природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктом власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування, ст. 60 Закону України «Про землеустрій», за яким державний контроль за еденням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотримання вимог, встановлених законодавством України при розробці документації із землеустрою здійснюються органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів, ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» за яким до повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання особами вимог земельного законодавства України та встановлення порядку набуття і реалізації права на землю, в тому числі у процесі передачі у власність земельних ділянок, ч. 1 ст. 58, ч. 4 ст. 59, ч.ч. 1, 3 ст. 60, ст. 61 Земельного кодексу України та ст.ст. 1, 4, 88, 90 Водного кодексу України згідно яких до земель водного фонду із обмеженням ведення господарської діяльності у вигляді заборони забудови віднесено землі прибережних захисних смугах навколо водойм, які можуть перебувати виключною у державній чи комунальній власності і надаються тільки у користування на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, реакційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт і не можуть передаватись у приватну власність, здійснив погодження відповідних проектів відведення земельних ділянок водного фонду у приватну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків та видав висновки про обмеження на використання земельних ділянок без зазначення обмежень визначених ст. 61 Земельного кодексу України, а саме забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруди (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки.
Так, в ході виготовлення у 2009 році Приватним підприємством «АРТ Ю» технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, ОСОБА_4 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, передбачені ст. 60 Закону України «Про землеустрій», ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість виконати їх належним чином, діючи в порушення вимог ч. 1 ст. 58, ч. 4 ст. 59, ч.ч. 1, 3 ст. 60, ст. 61 Земельного кодексу України та ст.ст. 1, 4, 88, 90 Водного кодексу України, ст. 56 Закону України «Про землеустрій», якими передбачено заборону передачі у приватну власність громадянам земельних ділянок в межах прибережних захисник смуг озер, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, без проведення належної перевірки можливості приватизації земельної ділянки і врахуванням її фактичного розміщення, видано у відповідності до п. ж) ст. 56 Закону України «Про землеустрій» на ім`я ОСОБА_6 висновок від 01.12.2009 за № 1326 про наявні обмеження на використання земельної ділянки по АДРЕСА_2 , де серед іншого відсутнє зазначення про наявність обмежень визначених ст. 61 Земельного кодексу України, що в подальшому привело до видачі на ім`я ОСОБА_6 державного акту на право приватної власності на зазначену земельну ділянку із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_4 , з комунальної власності незаконно вибула земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0136 загальною площею 0,25 га, яка відповідно до висновку експерта № 24-05/19 від 25.05.2019, частково, площею 0,1283 га, накладається на землі водного фонду під прибережною захисною смугою озера Бурчак, в межах населеного пункту с. Наріжжя Семенівського району Полтавської області, вартістю 22661,85 грн.
Отже, вказаним висновком незаконно погоджено надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах 100-метрової нормативної прибережної захисної смуги озера Бурчак земельної ділянки :01:001:0136, площею 0,25 га.
Разом з тим, вказана земельна ділянка розміщена у прибережній захисній смузі озера, а тому згідно ч. 4 ст. 59, ст. 61 Земельного кодексу України та ч. 3 ст. 85, ст. ст. 88, 89 Водного кодексу України може передаватися лише на умовах оренди та відносяться до земель з обмеженим режимом господарського використання для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та вибули у приватну власність громадян всупереч вимог закону внаслідок службової недбалості ОСОБА_4 .
У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи відповідно до наказу від 09.11.2012 № 1-к на посаді начальника Відділу Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області скоїв злочин у сфері службової діяльності, що спричинив істотну шкоду, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 будучи начальником територіального органу Державного агентства земельних ресурсів України відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII як службова особа органу державної влади в ході здійснення своєї службової діяльності був зобов`язаний додержуватись Конституції України та інших актів законодавства України, забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань державного органу відповідно до його компетенції.
ОСОБА_4 у ході своєї службової діяльності здійснював керівництво Відділом Держземагенства у Семенівському районі Полтавської області і несе персональну відповідальність за організацію та результати діяльності, зокрема в частині погодження документації із землеустрою у межах, визначених законом, здійсненні землеустрою і охорони земель.
Відповідно до ст. 4 Водного кодексу України та ст. 58 Земельного кодексу України землі зайняті прибережними захисними смугами належать до земель водного фонду.
Згідно до ч. 3 ст. 186-1 Земельного кодексу України (в редакції ЗУ № 365 VII від 02.07.2013 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері земельних відносин щодо спрощення процедури відведення земельних ділянок») проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду підлягають погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.
Тобто з урахуванням вищевказаних положень законодавства, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді начальника Відділу Держземагенства у Семенівському районі Полтавської області, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, у 2013 році всупереч ст.ст. 13, 14 Конституції України, відповідно до яких водні природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктом власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування, ст. 60 Закону України «Про землеустрій», за яким державний контроль за веденням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотримання вимог, встановлених законодавством України при розробці документації із землеустрою здійснюються органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів, ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» за яким до повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання особами вимог земельного законодавства України та встановлення порядку набуття і реалізації права на землю, в тому числі у процесі передачі у власність земельних ділянок, ч. 1 ст. 58, ч. 4 ст. 59, ч.ч. 1, 3 ст. 60, ст. 61 Земельного кодексу України та ст.ст. 1, 4, 88, 90 Водного кодексу України згідно яких до земель водного фонду із обмеженням ведення господарської діяльності у вигляді заборони забудови віднесено землі прибережних захисних смугах навколо водойм, які можуть перебувати виключною у державній чи комунальній власності і надаються тільки у користування на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, реакційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт і не можуть передаватись у приватну власність, здійснив погодження відповідних проектів відведення земельних ділянок водного фонду у приватну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків та видав висновки про обмеження на використання земельних ділянок без зазначення обмежень визначених ст. 61 Земельного кодексу України, а саме забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруди (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки.
Так, в ході виготовлення у 2013 році фізичною особою-підприємцем, сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_7 технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, ОСОБА_4 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, передбачені ст. 60 Закону України «Про землеустрій», ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість виконати їх належним чином, діючи в порушення вимог ч. 1 ст. 58, ч. 4 ст. 59, ч.ч. 1, 3 ст. 60, ст. 61 Земельного кодексу України та ст.ст. 1, 4, 88, 90 Водного кодексу України, ст. 56 Закону України «Про землеустрій», якими передбачено заборону передачі у приватну власність громадянам земельних ділянок в межах прибережних захисник смуг озер, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, без проведення належної перевірки можливості приватизації земельної ділянки і врахуванням її фактичного розміщення, видано у відповідності до п. д) ст. 56 Закону України «Про землеустрій» висновок від 18.12.2013 за № 01-26/4338 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у с. Наріжжя Семенівського району Полтавської області, де відсутнє зазначення про наявність обмежень визначених ст. 61 Земельного кодексу України, що у подальшому привело до видачі свідоцтва про право власності на ім`я ОСОБА_8 на зазначену земельну ділянку із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_4 , з комунальної власності незаконно вибула земельна ділянка з кадастровими номером :01:001:0233 загальною площею 0,1601 га, яка відповідно до висновку експерта № 24-05/19 від 25.05.2019, повністю накладається на землі водного фонду під прибережною захисною смугою озера Бурчак, в межах населеного пункту с. Наріжжя Семенівського району Полтавської області, вартістю 62022,74 грн.
Отже, вказаним висновком незаконно погоджено надання у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку у межах 100-метрової нормативної прибережної захисної смуги озера Бурчак земельної ділянки :01:001:0233, загальною площею 0,1601 га.
Разом з тим, вказана земельна ділянка розміщена у прибережній захисній смузі озера, а тому згідно ч. 4 ст. 59, ст. 61 Земельного кодексу України та ч. 3 ст. 85, ст. ст. 88, 89 Водного кодексу України можуть передаватися лише на умовах оренди та відносяться до земель з обмеженим режимом господарського використання для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та вибули у приватну власність громадян всупереч вимог закону внаслідок службової недбалості ОСОБА_4 .
Отже, охоронюваним законом інтересам держави спричинено істотну шкоду у вигляді заподіяння матеріальної шкоди на загальну суму 84684,59 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразилася у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що заподіяло охоронюваним законом інтересам держави істотну шкоду, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 367 КК України.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 367 КК України цей злочин карається такими основними покараннями як штраф або виправні роботи, або обмеження волі. Отже це злочин невеликої тяжкості (ч. 2 ст. 12 КК України).
Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш сурове, ніж обмеження волі; три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Діяння, які поставлені у провину обвинуваченому, вчинено у 2009 та 2013 роках, тобто більш як 5 років тому. Отже 3-річний строк давності сплив.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.
Згадане заперечення обвинуваченого відсутнє, він сам ініціює закриття провадження за ст. 49 КК України, яке підтримала захисник та з яким погодився прокурор.
Відтак суд задовольняє клопотання обвинуваченого повністю.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 284, 369, 371, 372, 392, 393, 395, 477, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, задоволити.
Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України за п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали негайно після її проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 11.10.2019.