Справа № 585/2034/19
Номер провадження 1-кп/585/253/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих: ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000206 про обвинувачення:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бобрик Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2019 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_9 керуючи автомобілем «ЗиЛ-131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_11 , рухався по вул. Центральній в с. Рогинці Роменського району Сумської області, у напрямку автодороги «Ромни-Великі Бубни».

Перебуваючи поряд з буд. №1 по вул. Центральній в с. Рогинці, ОСОБА_12 порушив п. 12. 3 Правил дорожнього руху, а саме у виниклий момент небезпеки, яку мав об`єктивну можливість виявити, не врахував дорожню обстановку, не вжив негайно заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, здійснивши наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перейшов проїзну частини зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «ЗиЛ», а потім, різко розвернувся і почав переходити проїзну частину у зворотному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травми голови: численні синці та садна обличчя, осадження шкіри на обличчі, а також рани на обличчі та завушній ділянці, відриву вушної раковини, крововиливу з боку кісток черепу у м`які тканини голови в проекції ран, деформації кісток черепу у сагітальному напрямку, багатоуламкового перелому кісток лицьового скелету та нижньої щелепи, багатоуламкового перелому склепіння та основи черепа, пошкодження мозкової речовини у вигляді її розчавлення в тім`яній та лобних ділянках, крововиливи під м`які мозкові оболонки, від яких помер на місці пригоди. Зазначені тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 . Допущені водієм ОСОБА_13 , порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.

Таким чином ОСОБА_12 вчинив умисні дії які виразились у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинили наслідки у вигляді смерті потерпілого, щодо яких форма вини є необережною (злочинна самовпевненість), відповідальність за скоєні обвинуваченим дії передбачена ч. 2 ст. 286 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою яких є смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся і дав показання, що 01.04.2019 року близько 19.30 год. він рухався по вул. Центральній в с. Рогинці на автомобілі «ЗиЛ 131» зі швидкістю 40-50 км/год. На момент вчинення ДТП автомобіль був технічно справний, завантажений перегноєм. З ним у кабіні було два пасажири. Десь за 50 метрів він побачив пішохода, який переходив проїзну частини зліва направо, тому зменшив швидкість до 10-15 км/год, щоб його пропустити. Перейшовши повністю проїзну частину пішоход різко розвернувся у зворотному напрямку, коли до автомобіля залишалось вже близько 5 метрів. Він різко загальмував, автомобіль зупинився, але пішохід потрапив під переднє право колесо вантажівки. Він та пасажири вийшли з машини. Побачив, що автомобіль переїхав голову пішохода, на асфальті була кров. Потерпілий ознак життя не подавав - помер на місці. Він відразу зателефонував у «швидку допомогу», викликав поліцію. Згоден, що його дії перебувають у причинному зв`язку зі смертю пішохода, але вважає, що вина пішохода також є, оскільки сам потерпілий повинен був вжити заходів щодо безпечного перетинання проїзної частини.

Шкодує про те, що сталося, просить вибачення у потерпілих. Цивільний позов визнає та має намір сплачувати по ньому кошти. У відшкодування шкоди ним вже було сплачено потерпілим 10000 грн.
Крім того пояснив, що на автомобілі «ЗиЛ» заробляє перевезеннями. Іншого заробітку не має, тому просить не застосовувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Має незадовільний стан здоров`я, перебуває на обліку у пульмонолога з туберкульозом, переніс операцію легень, тому просить не позбавляти його волі, оскільки у тюрмі він не виживе.

Крім показань самого обвинуваченого його вина доводиться показаннями потерпілих, свідків та письмовими доказами.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 дав показання, що 01 квітня 2019 року він перебував у м.Києві. Телефоном йому повідомили, що машина на смерть збила брата. Він терміново виїхав додому і через 4 години, близько 24.00 год, прибув на місце пригоди. Брат лежав уже накритий. За 3-5 м позаду від того місця стояв завантажений «ЗиЛ» та «УАЗ». Наступного дня, близько 8 год. ранку він проїжджав по цій дорозі, дорога була засипана піском. До цього змивали кров водою, слідів гальмування не було. Сліди протектора він також не бачив. З братом вони проживали окремо. Знає, що брат був у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Наполягає на покаранні у виді позбавлення волі.

Також пояснив, що досі не змирився зі смертю брата. Брат проживав з цивільною дружиною і у нього залишилась дочка. Він поніс витрати на поховання, встановив пам`ятник. Кошти від обвинуваченого отримав, але вважає їх недостатніми, тому підтримує позов у повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 дала показання, що загиблий в дорожньо-транспортній пригоді був її сином. 01.04.2019 року близько 19.30 год. до неї прибіг ОСОБА_14 і почав кричати, потім вибіг з двору, а вона побігла за ним. Метрів за 100 від їхнього подвір`я вона побачила машину а перед нею у калюжі крові лежав її син ще теплий. Більше нічого не пам`ятає, оскільки їй стало погано.

З приводу обставин ДТП нічого не знає. Знає, що син був п`яний, але вважає, що він правил дорожнього руху не порушував.

Вона дуже хворіє, смерть сина вплинула на психіку, після похорон стала погано чути. Вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавленні волі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 дав показання, що 01 квітня 2019 року під вечір, але ще засвітло, він перебував у салоні автомобіля «ЗиЛ», яким кермував ОСОБА_9 . Крім них у салоні був ще один пасажир на ім`я ОСОБА_16 . Автомобіль був завантажений навозом і рухався зі швидкістю 20-30 км/год.

У с.Рогинці побачив як пішохід переходить дорогу десь за 50 м від автомобіля зліва направо. Водій зупинив машину, пропустив пішохода і знову почав рух, а пішохід повністю перейшовши дорогу до узбіччя, різко повернув назад, у цей час до машини залишалось значно менше, ніж 20 м. ОСОБА_9 різко загальмував, але зупинитись вчасно не встиг. Потерпілий був попереду машини, він упав і потрапив під переднє ліве колесо. Між тим як пішохід повернув назад і наїздом на нього минуло менше ніж 5-6 секунд. Він особисто вийшов з машини і побачив, що потерпілий лежав без свідомості. ОСОБА_9 нікуди не тікав, а намагався врятувати потерпілого, викликав швидку і поліцію.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 дав показання, що 01 квітня 2019 року близько 17.30 год., ще засвітло, він перебував у кабіні автомобіля «ЗиЛ» з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Сидів збоку біля дверей. Автомобіль рухався по с.Рогинці в напрямку центру села, зі швидкістю близько 20-30 км/год. Він побачив як пішохід переходить дорогу зліва направо на відстані близько 20 м до їхнього автомобіля. При цьому чоловік переходив дорогу невпевнено був у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Повністю перейшовши проїзну частину, пішохід різко повернув назад за 1-2 м перед автомобілем. «ЗиЛ» був загружений, тому, не зважаючи на екстрене гальмування, застосоване ОСОБА_9 , зупинитись вчасно не встиг.

Уважає, що удар прийшовся правим переднім боком автомобіля. Давидовський здав назад, вискочив з автомобіля і вони побачили, що потерпілий лежав без свідомості. Швидку і поліцію викликав сам водій. Наїзд відбувся десь за 2 м від правого краю проїзної частини в напрямку руху автомобіля. На його думку, водій не мав можливості об`їхати пішохода, хоча вчасно відреагував. Все сталося миттєво

Пояснення свідків, потерпілих та обвинуваченого у суду сімнівів не викликають, тому суд приймає їх до уваги, оскільки вони є послідовними, логічними, узгоджуються між собою та з письмовими матеріалами справи.

Крім того, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами, наданими суду стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 01.04.2019 року зі схемою та фототаблицею до нього, згідно якого автомобіль «ЗиЛ 131», д.н.з. НОМЕР_2 на час огляду на правому передньому колесі, а саме: на поверхні гумової покришки в області краю протектора виявлено речовину біологічного походження. На покришці з даного колеса на поверхні в області протектора виявлено накладення волокон, схожих на волосся. Інші сліди на дорожньому покритті калюжа крові з частками мозку на проїжджій частині в області розташування голови трупа і далі в напрямку краю проїжджої частини (а. с. 64-72);

- протоколом огляду трупа від 01.04.2019 року, згідно якого на проїжджій частині дороги по вул. Центральна в районі перехрестя з дорогою, яка веде до території Рогинцівської школи, виявлено труп чоловічої статі на асфальтному покритті; під головою знаходиться кров з частиною роздавленого мозку (а. с. 73-75);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 від 16.04.2019 року зі схемою до нього, згідно якого останній розповів та показав, в якому напрямку рухався автомобіль ЗІЛ під керуванням ОСОБА_9 , та пасажиром якого він був, а також вказав місце, з якого помітив пішохода, показав, як саме рухався пішохід, переходячи дорогу, а потім різко повернувся назад; вказав місце, де і як відбулося зіткнення (а. с. 85-87);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 12.04.2019 року зі схемою до нього, згідно якого останній розповів та показав, в якому напрямку рухався автомобіль ЗІЛ під керуванням ОСОБА_9 , та пасажиром якого він був, а також вказав місце, з якого помітив пішохода, показав, як саме рухався пішохід, переходячи дорогу, а потім різко повернувся назад; вказав місце, де і як відбулося зіткнення (а. с. 88-90);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 12.04.2019 року зі схемою до нього, згідно якого останній розповів та показав, в якому напрямку рухався автомобіль ЗІЛ під його керуванням. Вказав місце, з якого помітив пішохода, показав, як саме рухався пішохід, переходячи дорогу, а потім різко повернувся назад; вказав місце, де і як відбулося зіткнення (а. с. 91-95);

- висновком судово-медичної експертизи трупа № 69 від 06.05.2019 року, згідно якої при судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_7 , були виявлені наступні тілесні ушкодження, а саме: А) Травма голови: численні синці та ссадна обличчя, осадження шкіри на обличчі, а також рани на обличчі та завушній ділянці. Відрив вушної раковини. Крововиливи з боку кісток черепа в м`які тканини голови в проекції ран. Деформація кісток черепа у сагітальному напрямку. Багато уламковий перелом кісток лицьового скелету та нижньої щелепи. Багато уламковий перелом склепіння та основи черепа. Пошкодження мозкової речовини у вигляді її розчавлення в тім`яній та лобних ділянках. Крововиливи під м`які мозкові оболонки. Б) Травма шиї, грудної клітки та тазу: численні синці та садна передньої поверхні шиї, передньої та задньої поверхні грудної клітки та проекції повздовжньої кістки. В) Травми верхніх і нижніх кінцівок; численні синці та садна верхніх і нижніх кінцівок. Колір синців і крововиливів в м`які тканини, стан садин та ран, наявність слідів кровотечі із ран, вказують на те, що тілесні ушкодження спричинені прижиттєво і мають термін давності до однієї доби. Характер і локалізація тілесних ушкоджень вказує на те, що вони могли утворитися в результаті травматичного контакту з тупими твердими предметами, можливо під час ДТП, що відбулося 01.04.19. Тілесні ушкодження в ділянці голови вказані в п. 1 А) згідно п. 2.1.3 (а, б, в) додатку до правил визначення тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної експертизи України» стосовно живої людини відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Решта тілесних ушкоджень у вигляді синців та саден в ділянці передньої та задньої поверхні грудної клітки і верхніх та нижніх кінцівок, області тазу, вказаних в п. 1 Б та в п. 1 В стосовно живої людини мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. 2. (1) Як вказувалось раніше, тілесні ушкодження вказані в пункті 1 (А) відносяться до ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя згідно додатку до правил про проведення СМЕ наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 пункт 2.1.3 (а, б, в) утворилися прижиттєво, на що вказують наявність кровотечі із ран, а також: крововиливи в м`які тканини, а також стан саден та синців, і стали причиною смерті ОСОБА_7 . Отже, між вищевказаними тілесними ушкодженнями і настанням смерті потерпілого є прямий причинний зв`язок. 3. (3) При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа гр. ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт в кількості 2,86о%, що згідно спеціальних таблиць відноситься до СИЛЬНОГО ступеня алкогольного сп`яніння (а. с. 116-118);
- висновком експерта № 772 від 24.05.2019 року, згідно якого на момент експертного огляду рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «ЗиЛ - 131», н.з. НОМЕР_1 , виконували свої функції, і знаходилися у працездатному стані до дорожньо-транспортної пригоди, рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «ЗиЛ - 131», н.з. НОМЕР_1 , знаходилися у працездатному стані (а. с. 120-128);

- висновком експерта № 773 від 27.05.2019 року, згідно якого, виходячи зі слідової картини огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.04.2019 року, місце наїзду автомобілем «ЗІЛ - 131», н.з. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 знаходиться на проїзній частині вул. Центральна, в районі зафіксованої плями крові, більш точніше визначити місце наїзду на пішохода, як геометричну точку відносно елементів проїзної частини, експерту не видається за можливе, за відсутністю достатніх інформативних ознак (а.с.130-132);

- висновком експерта № 796 від 25.04.2019 року, згідно якого в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «ЗІЛ -131», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо- транспортній ситуації водій автомобіля «ЗІЛ -131», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 мав технічну можливість виконати вимоги п. 12.3 ПДР України та запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 , для чого у нього не було будь яких перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали. Щодо оцінки дій пішохода ОСОБА_7 , то чи є в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, в даній дорожній ситуації, не потребує застосування спеціальних технічних знань і може бути виконано слідчим або судом самостійно, відповідно до вимог розділу 4 ПДР України (а.с.135-138).

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, які були повно, всебічно і неупереджено досліджені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що надані докази є належними допустимими і достатніми для встановлення вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом.

На підставі викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, доведена повністю.

При призначенні покарання суд враховує обставини, зазначені у ст. 65 КК України, а саме:
ОСОБА_9 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_9 визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, частково відшкодував збитки.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи також обставини справи, зокрема те, що злочин є необережним, смерть потерпілого настала у тому числі і від необережних дій самого пішохода, який порушив вимоги п.п. а, б п. 4.14 ПДР, а саме: заборону виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід. Суд вважає, що таке поведінка потерпілого на 30 % вплинула на виникнення ДТП та настання невиправних наслідків.
Суд також ураховує ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, який намагався надати допомогу потерпілому, сприяв слідчим діям, частково відшкодував шкоду, у суді вибачився перед потерпілими. Також судом враховано особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 110), раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався. Хоча і перебуває під наглядом у лікаря нарколога із 08.11.2008 року із діагнозом «Псих. розлади та розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», проте на даний час алкогольні напої не вживає, про що повідомили свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , які працюють з обвинуваченим, та що зазначено у характеристиці з місця проживання останнього. До того ж обвинувачений має незадовільний стан здоров`я та проживає з матір`ю похилого віку, яку фактично утримує.
При цьому у висновку органу пробації відносно ОСОБА_9 зазначено, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства та інших осіб (а.с. 62-63). Ураховуючи також думку прокурора, який не наполягає на реальному відбутті покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_9 не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час скоєння злочину, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався. Порушення п.п. 12.3 ПДР саме по собі не являється грубим порушенням правил дорожнього руху. При незастосуванні додаткового покарання суд також урахував, що ОСОБА_9 не має іншого виду заробітку, ніж перевезення, отже позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його коштів для існування, а його матір похилого віку - матеріальної допомоги. Крім того відсутність легального заробітку значно утруднить виконання по виплаті потерпілим присуджених на користь відшкодувань.
При цьому суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_9 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, та поклавши ряд обов`язків, визначених ст. 76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів без застосування додаткового покарання.
Ураховуючи обрану міру покарання та думку прокурора щодо відсутності підстав для обрання запобіжного заходу, суд не вбачає необхідності обирати ОСОБА_9 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Витрати на проведення автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 772 від 24.05.2019 року у розмірі 6280,00 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи № 773 від 27.05.2019 року у розмірі 2826 грн. та судової автотехнічної експертизи № 796 від 25.04.2019 року у розмірі 4082 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов:
По справі потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заявлений цивільний позов, у якому вони просять стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_8 50076 грн. відшкодування моральної шкоди та 10200 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 49924 грн. відшкодування моральної шкоди та 2000 грн. франшизи; стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 100000 грн. відшкодування моральної шкоди та 5500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_9 цивільний позов визнав.

Згідно письмової заяви ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не визнали та вважали, що заявлений цивільний позов до страхової компанії є передчасним, оскільки позивачем заява про страхове відшкодування не подавалася. Відповідно у страховика не настав обов`язок прийняти рішення про виплату страхового відшкодування. Крім того, посилаючись на ст. 2 Закону України «Про поховання і похоронну справу» зазначаю, що церемонія поминання не відноситься до поховання. Верховний Суд України в ухвалі від 29.09.2010 року по справі № 6-3531св10 вказав, що «Понесені на організацію поминального обіду» затрати не відносяться до витрат з поховання. Отже вимога про стягнення зі Страховика витрат на поминальний обід не відповідає правовому режиму регулювання спірних правовідносин. Тому у задоволенні цивільного позову просять відмовити (а.с. 154-155).

На підставі ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ст.. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 на законних підставах керував автомобілем «ЗІЛ -131», н.з. НОМЕР_1 , що визнали сторони.

Відповідно до полісу № АМ / 8725936 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.12.2018 року, укладеного між ОСОБА_11 та ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 29.12.2018 року, яким було забезпечено страхування автомобіля «ЗІЛ -131», н.з. НОМЕР_1 та встановлено страхову суму за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, 200000 грн, майну 100000 грн, франшиза 2000 грн. (а.с. 157).

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Позивачами були понесені витрати на поховання ОСОБА_7 та поминальний обід у загальному розмірі 10200 грн., що підтверджується квитанцією № 919 від 02.04.2019 року та рахунком № 44 від 02.04.2019 року (а. с. 42, 43).

Позивач ОСОБА_8 звернулась до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про настання події (а.с. 158-161). Доказів, про те, що зверталась саме із заявою про виплату страхового відшкодування позивач не надала.

Таким чином, судом не встановлено порушення прав ОСОБА_8 щодо відшкодування страхових виплат з боку ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі Відповідач 2), оскільки позивач не набула законного права на вимогу до Відповідача 2 про примусове, в судовому порядку, стягнення страхового відшкодування, через те, що нею не виконано умови щодо порядку отримання страхового відшкодування, визначеного Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: подання заяви про страхове відшкодування та документів, які зазначені у п. 35.1. ст. 35 Закону, а тому станом на дату звернення з цивільним позовом до суду, її право на отримання страхового відшкодування з боку Відповідача 2 не було порушене, отже, позов є передчасним і не підлягає задоволенню в цій частині.

Ураховуючи передчасність вимог щодо страхового відшкодування, та похідність від них вимоги щодо виплати франшизи у розмірі 2000 грн на користь ОСОБА_7 , ця вимога також не підлягає задоволенню.

Враховуючи глибину психологічних страждань, понесених потерпілими внаслідок вчинення злочину, необхідності тривалого часу для відновлення психологічного стану, незворотність наслідків, які настали від злочину, виходячи із засад розумності, поміркованості та справедливості суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до ОСОБА_9 в частині відшкодування моральної шкоди, які обвинувачений визнав повністю, підлягають задоволенню за винятком раніше сплачених ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 у сумі 10000 грн.

Під час судового розгляду сторони визнали, що ОСОБА_7 отримав від обвинуваченого 10000 грн., що підтверджується також відповідними квитанціями (а.с. 143, 170).

Отже, з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 підлягають стягненню 49924 грн. моральної шкоди, а на користь ОСОБА_7 - 90000 грн. моральної шкоди та 5500 грн витрат на правову допомогу, підтверджених квитанцією від 03 червня 2019 року та Актом виконання договору про надання правової допомоги від 25 червня 2019 року (а.с. 48, 49), які підлягають стягненню на підставі ч. 1 ст. 124 КПК України.

В іншій частині позовних вимог потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 необхідно відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- біологічну речовину та волокна у вигляді волосся, вилучені з покришки правого переднього колеса автомобіля ЗІЛ - 131, упаковані до двох паперових конвертів, які зберігаються у кімнаті збереження речових доказів Роменського ВП ГУНП в Сумській області (м. Ромни, вул. Коржівська, 107), слід знищити.

- автомобіль ЗІЛ-131, д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_11 , повернути ОСОБА_11 ;

З автомобіля марки ЗІЛ - 131, зеленого кольору, д/н НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_11 , мешканцем с. Герасимівка, Роменського району, слід зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 03 квітня 2019 року, та скасувати заборону розпоряджатись даним майном та відчужувати його.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, застосувавши ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановлених йому двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами до ОСОБА_9 не застосовувати.

До вступу вироку в законну силу не обрати ОСОБА_9 запобіжний захід.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави (отримувач коштів - Роменське УК/м.Ромни/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37929744, банк платника: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, номер рахунку (IBAN): UA5018011) витрати на проведення автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 772 від 24.05.2019 року у розмірі 6280,00 грн., судової транспортно трасологічної експертизи № 773 від 27.05.2019 року у розмірі 2826 грн. та судової автотехнічної експертизи № 796 від 25.04.2019 року у розмірі 4082 грн., загалом 13188 (тринадцять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 49924 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 90000 грн. моральної шкоди та 5500 грн. витрат на правову допомогу, загалом 95500 (дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні:
- біологічну речовину та волокна у вигляді волосся, вилучені з покришки правого переднього колеса автомобіля ЗІЛ - 131, упаковані до двох паперових конвертів, які зберігаються у кімнаті збереження речових доказів Роменського ВП ГУНП в Сумській області (м. Ромни, вул. Коржівська, 107), знищити.

- автомобіль ЗІЛ -131, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_11 залишити ОСОБА_11 .

Зняти арешт з автомобіля марки ЗІЛ-131, зеленого кольору, д/н НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_11 , мешканцем с. Герасимівка, Роменського району, накладений ухвалою слідчого судді від 03 квітня 2019 року та скасувати заборону розпоряджатись даним майном та відчужувати його.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Суддя підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1