В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2019 року за №0004650 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який працює неофіційно пакувальником, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень; вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, 03 червня 2019 року, приблизно о 17 год. 00 год., перебуваючи біля продуктового магазину, розташованого по вулиці Шевченка у селі Стайки, Кагарлицького району, Київської області, зустрів невстановлену досудовим розслідуванням особу, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, яка запропонувала йому придбати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, на що ОСОБА_3 погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, ОСОБА_3 повторно, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи за грошові кошти у сумі 700 грн., для власного вживання, без мети збуту іншим особам, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, у вигляді висушених та подріблених рослинних частин зеленого кольору, в кількості 32,82 г. у поліетиленовий пакетиках. Придбаний наркотичний засіб у поліетиленових пакетиках ОСОБА_3 помістив до правої зовнішньої кишені своїх шортів та почав повторно незаконно зберігати його при собі, для подальшого самостійного вживання, без мети збуту іншим особам.

04 червня 2019 року ОСОБА_3 приїхав громадським транспортом з с. Стайки Кагарлицького району, Київської області до міста Києва, повторно незаконно перевізши при собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у вказаній кількості.

В цей же день, тобто 04 червня 2019 року, приблизно о 09 год. 00 хв., у м. Києві, по вул. Будівельників, біля будинку № 22/11, співробітниками поліції був виявлений ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі в кишені шортів особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Після цього, в період часу з 10 год. 40 хв. до 10 год. 44 хв., під час проведення співробітниками поліції огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 22/11, ОСОБА_3 , в присутності двох понятих, з правої зовнішньої кишені шортів, в які він був одягнений, дістав та видав працівникам поліції поліетиленові пакетики з пазовими замками, у яких містилася подріблена речовина рослинного походження зеленого кольору - канабіс, загальною масою 32,82 г, які ОСОБА_3 повторно незаконно придбав та зберігав для подальшого власного вживання, без мети збуту іншим особам.

Згідно з висновком експерта № 11-2/3578 від 02 липня 2019 року, надані на дослідження подріблені речовини рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становлять 31,79 г., 0,61 г., 0,42 г. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 32,82 г.

Канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено», в «Таблиці І», є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу - канабісу, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини невеликих розмірів даного виду наркотичного засобу, а саме - 5,0 грама.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що дійсно, 03 червня 2019 року, приблизно о 17 год. 00 год., перебуваючи біля продуктового магазину, розташованого по вулиці Шевченка у селі Стайки, Кагарлицького району, Київської області, у наглядно знайомої особи за грошові кошти у сумі 700 грн., придбав наркотичний засіб канабіс для власного вживання. Наступного дня, вказаний наркотичний засіб перевіз до м. Києва, де перебуваючи біля будинку №22/11 по вул. Будівельників в м. Києві, був затриманий працівниками поліції та в присутності понятих добровільно видав зазначений наркотичний засіб.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, вчинив новий злочин під час іспитового строку, має постійне місце проживання, характеризується посередньо, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя, неодружений, працює неофіційно пакувальником, має задовільний стан здоров`я, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої статті 309 КК України у виді позбавлення волі, враховуючи наявність вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року та скоєння нового злочину обвинуваченим в період іспитового строку за даним вироком, у порядку ст. 71 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та з огляду на те, що п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судом кримінального покарання» визначено що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України, а тому у таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Адже, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи викладене суд вважає призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі пропорційним вчиненому злочину та таким, що перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, що обраний ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року за відсутності клопотань про його обрання чи зміну, слід вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання не відбутої частини покарання визначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року та покарання за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , відраховувати з моменту його затримання.

Вважати продовженим обраний, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 942 гривень 06 копійок (висновок № 11-2/3578 від 04 серпня 2019 року).

Речовий доказ у кримінальному проваджені особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 32,82 г., який зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя