У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

06 грудня 2019 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , у ході вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0000426 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 23 червня 2017 року) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Постановлено іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку. Вирішено питання щодо речових доказів.

Не погодившись з вироком, потерпілий ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу.

Проаналізувавши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 , вважаю, що зміст апеляційної скарги не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.393 КПК України, апеляційну скаргу має право подати і потерпілий, але тільки у частині, що стосується його інтересів, і тільки в межах вимог, заявлених ним в суді першої інстанції.

Проте, всупереч цих вимог, потерпілим ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначено, які самі вимоги були заявлені ним в суді першої інстанції, а також не зазначено, яким чином кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 , розмір призначеного йому покарання, питання щодо проведення підготовчого судового засідання, питання щодо допиту експерта в судовому засіданні тощо зачіпає його інтереси як потерпілого.

Згідно п.3 ч.2 ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив.

Тобто, в апеляційній скарзі необхідно вказати, яке саме судове рішення оскаржується, яким судом воно ухвалене, дата його ухвалення, особа, щодо якої ухвалено рішення, короткий зміст судового рішення, яке оскаржується, тощо.

Однак, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що, в порушення вимог п.3 ч.2 ст.396 КПК України, такі відомості потерпілим ОСОБА_2 відображені не в повній мірі.

За вимогами ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За правилами п.4 ч.2 ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Конкретні вимоги апеляційної скарги повинні бути сформульовані з урахуванням того, які рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, відповідно до положень, визначених ч.1 ст.407 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В резолютивній частині апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_2 просить тільки скасувати вирок, однак, при цьому не ставить вимог щодо подальшого вирішення справи, а саме яке рішення повинен прийняти суд апеляційної інстанції за результатами розгляду його апеляційної скарги, що позбавляє суд можливості визначити межі апеляційної скарги та унеможливлює її розгляд по суті і прийняття рішення судом апеляційної інстанції відповідно до визначених законом повноважень.

Згідно ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0000426 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 23 червня 2017 року) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України залишити без руху.

Надати потерпілому ОСОБА_2 10 (десять) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання ним копії даної ухвали.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати потерпілому ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач ОСОБА_1