УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , участь якого забезпечена шляхом відеоконференцзвязку з Роменським міськрайонним судом Сумської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,
у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 064 94 від 06.07.2019 за ч.3 ст. 289 КК України щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
На обґрунтування скарги заявник зазначив, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, у якому 06.07.2019 у ході огляду місця події вилучений автомобіль «Тойота ауріс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; 1 ключ запалювання від цього автомобіля.
У той же час, на момент звернення зі скаргою до слідчого судді вилучений транспортний засіб та інші речі власнику не повернуті, на думку ініціатора скарги, вилучене протиправно утримуються органом досудового розслідування.
Керуючись наведеним та вважаючи це майно тимчасово вилученим, оскільки арешт на нього не накладений, заявник просив зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_4 .
У судовому засіданні представник власника майна скаргу підтримав, просив її задовольнити, додавши, що арешт на вилучений автомобіль накладений, що свідчить про безпідставне позбавлення його довірителя права власності його майном.
Слідчий, будучи належним повідомленим про день та час розгляду скарги, до суду не прибув, причину неявки не повідомив. Зазначена обставина у силу ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 168 КПК фактичне позбавлення особи, у володінні якої перебуває певне майно, здійснюється, зокрема, під час огляду.
Вказана норма кореспондується з ч. 7 ст. 237 КПК, яка передбачає, що вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої було вилучене, у випадках, передбачених ч.5 ст.171 КПК.
Вказана процесуальна норма передбачає обов`язок слідчого у разі вилучення майна без ухвали слідчого судді про проведення огляду або обшуку, не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане майно. Наслідком невиконання зазначених приписів є негайне повернення майна особі, у якої воно вилучено.
Таким чином, тимчасове вилучення майна, здійснене всупереч наведеним вище вимогам процесуального закону, є незаконним позбавленням особи можливості володіти та користуватись належним їй майном, що зобов`язує слідчого повернути особі вилучене.
Слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що у ході огляду 06.07.2019 місця події Шевченківським УП ГУНП у м. Києві вилучений автомобіль «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, 1 ключ запалювання від цього автомобіля.
У подальшому, 12.07.2019 рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва слідчому відмовлено у задоволенні клопотання про накладення на вказаний транспортний засіб та інше майно арешту.

Отже, наявність рішення про відмову у застосуванні до вилученого майна арешту відповідно до ст. 169 КПК відносить це майно до категорії тимчасово вилученого, що зобов`язує слідчого у силу ч.2 ст.171 КПК повернути таке майно особі, у якої воно вилучене.
Невиконання вказаної вище норми свідчить про бездіяльність слідчого, яка відповідно до ч.1 ст. 303 КПК може бути оскаржена до слідчого судді.
Слідчий, не прибувши до суду та не спростувавши наведені заявником обставини, позбавив слідчого суддю можливості взяти до уваги інші обставини, ніж ті, що наведені вище.

Таким чином, майно, на поверненні якого наполягає заявник, є тимчасово вилученим, подальше перебування цього майна під безпосереднім контролем органу досудового розслідування порушує право власності ОСОБА_4 , що вимагає від слідчого судді прийняття рішення, яке б усунуло негативні наслідки та відновило у повному обсязі право власності вказаної особи.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.
Зобов`язати слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 064 94 від 06.07.2019 за ч. 3 ст. 289 КК України повернути ОСОБА_4 вилучений автомобіль «Тойота ауріс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, 1 ключ запалювання від автомобіля «Тойота ауріс».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1