УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000029, -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 22.01.2019 року у кримінальному провадженні № 0000029.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України, перебувають матеріали кримінального провадження №0000322 від 29.10.2018 року, матеріали досудового розслідування якого були виділені з іншого кримінального провадження - №0000029 від 23.01.2018 року. Матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні №000029 від 23.01.2018 року виділені з кримінального провадження - №0001747, відомості про яке внесені до ЄРДР 31.05.2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.07.2018 року накладено арешт на рухоме і нерухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , в тому числі і на автомобіль «Maserati» модель «Lavante» номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на дружину підозрюваного - ОСОБА_4 .
Втім, старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 , повторно звернувся з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Maserati» модель «Lavante» номерний знак НОМЕР_1 . Клопотання мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, а також враховуючи наявні підстави вважати, що вказаний автомобіль може бути прихований, пошкоджений або переданий третім особам, на нього необхідно накласти арешт, заборонивши використання, користування та розпорядження ним.
08.08.2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва відмовив у задоволенні клопотання слідчого.

22.01.2019 року Київський апеляційний суд скасував вищевказану ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а клопотання слідчого задовольнив частково.

У зв`язку із вказаним, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати накладений ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2019 року арешт на майно.

Адвокат ОСОБА_3 та слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 10, 11 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як вбачається з ухвали Київського апеляційного суду від 22 січня 2018 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0000029 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року, задоволено та накладено арешт на майно, а саме: автомобіль «Maserati» модель «Lavante» номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_4 та заборонити розпоряджатися та користуватися майном.
У вказаній ухвалі вказано, що відповідно до п.п.1,3,5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зурахуванням наведеного, аналіз клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, заборонивши використання, користування та розпорядження ним.
Висновок слідчого судді про відсутність підстав у задоволенні клопотання, оскільки арешт був предметом розгляду та вже існує рішення з цього приводу, є помилковим, оскільки не ґрунтується на вимогах Закону.
Відповідно до вимог п.4 ч. 5 ст. 175 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна в ухвалі слідчим суддею повинно бути зазначено в чому саме підлягає заборона, обмеження в розпорядженні або користуванні майном.
Як вбачається з ухвали колегії суддів апеляційної інстанції від 18.07.2018 року, якою накладено арешт на автомобіль «Maserati», ця вимога закону не була дотримана - не було зазначено в яких обсягах (межах) накладено арешт на автомобіль. За таких умов клопотання органу досудового розслідування щодо необхідності накладення арешту із забороною користування та розпорядження автомобілем є обґрунтованим.
Так, звертаючись з клопотанням про арешт майна, його ініціатор зазначив мету - конфіскація майна як вид покарання, а тому існує ризик його прихований, пошкоджений, або передача третім особа.
У цьому випадку це було доведено органом досудового розслідування доказами, що містяться у доданих до клопотання матеріалах.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Таким чином, матеріали клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього документи не містять належного обґрунтування та доказів про те, що у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту, накладеного на вказане майно, відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку відмовити у клопотанні адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000029.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000029, а саме - автомобіля «Maserati» модель «Lavante» номерний знак НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1