Справа № 154/2566/15 Провадження №11-кп/802/221/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:звільнення від відбування покарання Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 грудня 2018 року, якою в задоволенні клопотання начальника Володимир-Волинського міськрайонного відділу Філії державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_10 про звільнення ОСОБА_9 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку відмовлено,

В С Т А Н О В И В

Згідно ухвали суду, в задоволенні клопотання начальника Володимир-Волинського міськрайонного відділу Філії державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_10 про звільнення ОСОБА_9 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку відмовлено.
Своє рішення суд мотивував тим, що засудженого ОСОБА_9 було ознайомлено з порядком відбування покарання. Однак він в подальшому тричі притягався до адміністративної відповідальності, що свідчить про неналежне виконання покладених на нього судом обов`язків.
У поданій апеляційній скарзі захисник засудженого вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального закону. Вказує що, ОСОБА_9 виконував покладені на нього вироком суду обов`язки і лише тричі притягався до адміністративної відповідальності паротягом іспитового строку тривалістю 3 роки. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку засудженого та захисника, які повністю підтримали скаргу, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.78 КК України, суд може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання засудженим покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення адміністративних правопорушень, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Дану вимогу закону судом першої інстанції не було дотримано в повній мірі.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в період іспитового строку засуджений виконав покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Посилання суду першої інстанції про порушення засудженим покладеного на нього вироком суду такого обов`язку, як невчинення адміністративних правопорушень, є необґрунтованими, оскільки такий обов`язок відсутній в ст.76 КК України, хоча вчинення правопорушень є підставою для скасування звільнення від відбування покарання згідно ст.78 КК України.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_9 протягом іспитового строку притягався до адміністративної відповідальності, а саме: 11.07.2016 за ст.173, ч.3 ст.178 (особа в силу ст.39 КУпАП вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню, а.о.с.52), ст.185 КУпАП; 19.02.2018 за ст.178 ч.2 КУпАП; 27.02.2018 за ст.173 КУпАП; 27.07.2018 за ч.2 ст.178 КУпАП. Дані обставини не заперечуються учасниками справи.
Засуджений підлягає направленню для відбування призначеного покарання у разі вчинення ним лише правопорушень, які відповідають сукупності таких ознак: а) вони були систематичними; б) кожне з них потягло за собою адміністративне стягнення; в) свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

На глибоке переконання апеляційного суду, безумовне виконання засудженим обов`язків, покладених на нього у відповідності до ст.76 КК України, навіть попри вчинення ним правопорушень протягом 3 років, з огляду на посередню характеристику, свідчать про бажання ОСОБА_9 стати на шлях виправлення.

Статтями 415, 412 КПК України визначені порядок та підстави для призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, однак апеляційний суд не встановив таких підстав, не наведені такі підстави і в апеляційній скарзі захисника.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд скасовує ухвалу суду першої інстанції та приходить до висновку про необхідність та можливість задоволення клопотання начальника Володимир-Волинського міськрайонного відділу Філії державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_10 .

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 грудня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_9 скасувати.

Клопотання начальника Володимир-Волинського міськрайонного відділу Філії державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_10 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 від покарання, яке призначене вироком Володимир-Волинського міського суду від 15.12.2015 за ч.4 ст.296 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді