Провадження № 1-кп/643/373/19
Справа № 643/2979/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019Московський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0006766 від 16.11.2017 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого у ТОВ «ДІВІЯ ТРЕЙД» на посаді контролера, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в період часу з 25.08.2017 року по 05.11.2017 року, точна дата та час не встановлена, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , де він мешкає разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 та її колишнім чоловіком ОСОБА_7 , діючи умисно, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до кімнати у якій мешкає ОСОБА_7 та з книжної полиці таємно викрав пластикову банківську кредитну картку ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що дана картка є офіційним документом відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року, з метою її подальшого використання у злочинних цілях, а саме: заволодіння грошовими коштами.
Далі, 05.11.2017 року, ОСОБА_4 , реалізуючи свій намір спрямований на викрадення грошових коштів з кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність та караність своїх злочинних дій, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, з метою власного збагачення отримавши можливість розпоряджатися кредитною карткою на власний розсуд, о 18 годині 34 хвилини прибув до банкомату «САНА 6676», який належить ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників 57-А, де достовірно знаючи цифровий пін-код до банківської кредитної картки, реалізуючи свій злочинний умисел, здійснив банківську операцію з кредитною карткою ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_7 без його волі, ОСОБА_4 зняв грошові кошти, тим самим викрав з її рахунку гроші в сумі 4000 гривень, при цьому було знято комісію у розмірі 188 гривень. Після чого знятими грошима розпорядився на власний розсуд, при цьому заподіявши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 4188 гривень 00 копійок.
08.11.2017 року, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого наміру спрямованого на викрадення грошових коштів з кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність та караність своїх злочинних дій, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, з метою власного збагачення отримавши можливість розпоряджатися кредитною карткою на власний розсуд, діючи повторно, о 21 годині 46 хвилин прибув до банкомату «САНА 6676», який належить ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників 57-А, де достовірно знаючи цифровий пін-код до банківської кредитної картки, реалізуючи свій злочинний умисел, здійснив банківську операцію з кредитною карткою ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_7 без його волі, ОСОБА_4 зняв грошові кошти, тим самим викрав з її рахунку гроші в сумі 1700 гривень, при цьому було знято комісію у розмірі 94 гривні. Після чого знятими грошима розпорядився на власний розсуд, при цьому заподіявши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 1794 гривні 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 5982 гривні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав, та показав, що він разом з дружиною та потерпілим ОСОБА_7 мешкає в двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . 25.08.2017 року була викликана поліція з приводу того, що ОСОБА_7 викидає речі його та свої через балкон. Він був на роботі, йому зателефонували сусіди та повідомили про ці обставини. Після цього приїхала поліція, швидка допомога та ОСОБА_7 забрали в лікарню. Коли ОСОБА_7 забирали до лікарні була поліція, сестра потерпілого, вони закривали двері, в нього ключів немає від дверей кімнати потерпілого. В період, коли ОСОБА_12 знаходився на лікуванні, приїжджала його сестра, кормила птаха, але його в цей час вдома не було, а була його дружина. Перед випискою ОСОБА_7 з лікарні сестра потерпілого телефонувала його дружині та повідомила, що їй необхідно забрати речі брата. В цей же день, коли вона телефонувала, йому зателефонував сусід та повідомив, що якісь невідомі люди відкривають квартиру. Була викликана поліція. Він в цей день, тобто в день виписки потерпілого з лікарні, був на роботі, а коли приїхав, побачив, що в дверях був ключ. Коли приїхала поліція, прийшов потерпілий ОСОБА_7 зі своєю сестрою та повідомили поліції, що все нормально і ми, я з дружиною, тут також мешкаємо. Після цього вони з дружиною поїхали до поліції стосовно того, що поліція не з`ясувала, що за ключ був у дверях нашої квартири. Повернувшись, вони не могли потрапити до квартири, тому що був замінений замок. Зателефонували сестрі потерпілого, вона попросила зачекати, і десь через півгодини сестра потерпілого та потерпілий віддали ключі від нового замку. Обвинувачений зазначив, що ключі від квартири є в нього, його дружини, потерпілого, та зі слів сестри потерпілого, також у його сестри. У його відсутність та відсутність його дружини ніхто до квартири не заходить, квартира має дві кімнати, в одній мешкає він з дружиною, в іншій потерпілий, кімнати закриваються на замки. В період перебування потерпілого в лікарні до них в гості ніхто не приходив, крім сестри потерпілого. Дати, коли приходила сестра потерпілого він не пам`ятає, з потерпілим ніяк не спілкується. Пояснив, що згідно рішення суду йому та його дружині дозволено зберігати речі на балконі, який виходить з кімнати потерпілого, але без присутності потерпілого він чи дружина на балкон не виходять, і коли потерпілий перебував в лікарні у них доступу до балкону не було. 05.11.2017 р. та 08.11.2017 р. у нього був вихідний, знаходився він у м. Харкові, але де конкретно не пам`ятає, про те, чи є у потерпілого картки не знав, кодів від карток також не знав.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, та невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, вина обвинуваченого підтверджується сукупністю наступних, досліджених в судовому засіданні доказів.
З показань потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що він проживає сам в одній із кімнат вищевказаної квартири, разом з ним в цій же квартирі в другій кімнаті проживає його колишня дружина зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , з яким він не спілкується. 10.11.2017 р. його виписали із ХОКПЛ № 3. Коли вони разом з сестрою з лікарні доїхали додому, замок квартири почали помилково відкривати не тим ключем, після чого двері квартири були заблоковані та не відкривались. Потрібно було викликати спеціалістів, щоб відкрити двері квартири. Після відкриття дверей, потрібно було розрахуватись з спеціалістами, у сестри була кредитна картка, вона частково розрахувалась, а іншу частину за роботу потрібно було ще віддати. В кімнаті, де він проживає, на полиці не було карток, ні кредитної, ні пенсійної, а також не було його телефону. Пізніше він дізнався, що на пенсійній картці немає грошей, тому що банк забрав ці гроші за користування кредитною карткою. Так йому стало відомо, що його кредитною карткою, на якій був кредитний ліміт 6000 грн., користувались та зняли з неї гроші. Картками він користувався рідко, вони постійно лежали на полиці в кімнаті, з собою він їх не носив, в день, коли його забирали до лікарні, картки залишились на полиці, а ключі він взяв з собою. Ключі були також у його сестри, вона приходила, коли мешканці квартири були вдома. В період перебування в лікарні він пенсію не знімав. Коли його забирали до лікарні, він двері в свою кімнату не зачиняв, щоб була можливість покормити птаха та полити квіти.
Із показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що з 25.08.2017 р. по 10.11.2017 р. її брат знаходився у лікарні. Коли його виписали, вони з братом приїхали до квартири брата, але не могли потрапити до неї, тому що не могли відчинити двері. Коли спеціалісти відчинили двері, вона розрахувалась зі своєї картки за те, що відкрили квартиру. Пізніше брат пішов знімати гроші з своєї картки, щоб потім розрахуватись з нею, з`ясувалось, що на ній немає грошей. Гроші з картки брата вона не знімала, коду не знала. Вона дізналась, що у брата була кредитна картка, з якої зняли гроші, а банк, за непоповнення кредитної картки знімав гроші з пенсійної картки. У неї є ключі від нижнього замка, коли двері зачинені на верхній, вона з братом не можуть потрапити в квартиру. Пояснила, що приїжджала десь через неділю-півтори, після того як брат потрапив до лікарні, збирала йому речі, картку бачила на полиці. Коли приїжджала, колишня дружина брата зі своїм чоловіком були вдома та самі відчиняли їй двері. Вона прибрала холодильник, вхід в кімнату брата був вільний, двері були відчинені, хоча там є ключ, не знає зачиняє брат їх чи ні. Двері в кімнату брата не зачиняла, домовилась з колишньою дружиною брата та її чоловіком, щоб двері були відчинені для того, щоб кормити птаха. Брат не знімав гроші з картки, тому що він коли лікується з лікарні не може вийти. Коли вона приїжджала за речами у птаха була насипана іжа, двері були відкриті в кімнату брата, птах знаходився в кімнаті брата.
Крім того, вина ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами.
Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 29.12.2017, з якого вбачається, що в приміщенні Харківського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» в присутності заступника начальника ОСОБА_14 було вилучені на підставі ухвали слідчого судді виписка по картці, 5 фотознімків на папері А4, диск із записом. (а.с. 63-71).
Протоколом огляду речей від 29.12.2017 року з фототаблицями та диском до нього за участю потерпілого ОСОБА_7 (ас. 72-95).
Протоколом огляду речей від 29.12.2017 р. з фототаблицями та диском до нього (а.с. 97-117).
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_11 у сукупності з іншими перевіреними доказами, наведеними у вироку, суд приходить до наступного висновку. Так з показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що 25.08.2017 року їй зателефонували сусіди та повідомили їй, щоб вона їхала додому через те, що ОСОБА_7 викидає речі з квартири. Вона з чоловіком приїхали додому, двері в кімнату ОСОБА_7 були зачинені, зателефонувала сестрі потерпілого, вони викликали швидку та поліцію. Приїхала сестра, викликали ще раз швидку та поліцію. На похання поліції ОСОБА_7 відкрив двері кімнати. Потім вона поїхала ще до того як потерпілого забирали до лікарні. Коли вона повернулась додому двері в кімнату потерпілого були зачинені. Десь через 7-10 днів сестра ОСОБА_7 приїжджала за його речами, ключем відкривала двері в кімнату, прибирала там, вона в цей час знаходилась в своїй кімнаті. Сестра потерпілого повідомила їй, що кімнату брата закривати не буде, просила покормити птаха, вона відповіла їй, щоб клітку з птахом поставили на кухню, після чого сестра потерпілого винесла птаха на кухню. Як сестра потерпілого виходила з квартири вона не знає, тільки чула це. Потім, сестра потерпілого перед тим як забирали з лікарні потерпілого ОСОБА_7 зателефонувала їй та повідомила що привезе брата додому. В день, коли сестра потерпілого повинна була привезти брата, вранці вона знову зателефонувала, та запитала, чи міняли замки в дверях. Вона відповіла, що не міняли. В цей же час їй зателефонував сусід, та повідомив, що хтось намагається відкрити двері квартири, схоже сестра ОСОБА_7 . Вона приїхала додому, потрапити до квартири не змогла, двері квартири були зачинені, в дверях залишені ключі. Вони з чоловіком написали заяву до поліції. Потім дізнались, що замок був змінений та отримали ключ від вхідних дверей. Ключі є у рідні ОСОБА_7 .. У їх відсутність в квартиру ніхто не заходив. Коли потерпілий знаходився у лікарні приходила тільки його сестра за речами. Двері в кімнату зачинені завжди, доступу до балкону у них немає. Коли потерпілий був у лікарні птах знаходився в зачиненій кімнаті з 25 серпня десь до початку вересня. Те, що потерпілий отримує пенсію їй не відомо, хто закрив його кімнату вона не знає, чи є у потерпілого картка їй не відомо. Двері в кімнату відкрити неможливо, оскільки немає ручки, через те, що, коли приїжджала поліція на виклик, намагалась відкрити двері та ручка була відірвана.
Однак, показання свідка ОСОБА_11 є суперечливими, а також спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13 , іншими доказами, наявними в матеріалах справи, дослідженими вище, суд вважає, що вони були надані нею з метою уникнення обвинуваченим, який знаходиться з нею у шлюбних відносинах, відповідальності за вчиненині злочини, а тому є сумніви в їх об`єктивності і вони не можуть бути взяті до уваги.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.04.2015 р., постанова про закриття кримінального провадження від 27. 12.2014 р. суд вважає не мають відношення до даного кримінального провадження, а фотокопія витягу з висновку судової фотопортретної експертизи не може бути оцінена судом, оскільки не завірена належним чином та надана не в повному обсягу.
З посиланням захисника обвинуваченого на те, що протокол огляду речей від 29.12.2017 р. за участю потерпілого ОСОБА_7 є недопустимим доказом суд погодитись не може на підставі наступного.
У відповідності до 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду. Отже, відповідна заява потерпілого, про те, що він по фотознімкам впізнає співмешканя своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , була занесена в протокол огляду речей під час проведення слідчої дії в порядку ст. 237 КПК України.
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіійних документів, вчинене з корисливих мотивів, за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд, керуючись ст. 65 КК України,при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого встановлено, що він має вищу освіту, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює у ТОВ «ДІВІЯ ТРЕЙД» на посаді контролера, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місем роботи характеризується позитивно.
У відповідності до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю.
З урахуванням ступеню важкості та ступеню суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, даних, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства , тому вважає необхідним призначити покарання в межах санкцій вказаних частин статей, за якими кваліфіковані його дії. В силу ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 міру покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням до обвинуваченого ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Витрати на правову допомогу, понесені потерпілим ОСОБА_7 , підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі
- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов*язки: періодично з*являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_2 ) 4900 грн..
Речові докази диск із записом фотознімків, із зображенням особи, яка здійснювала операції зняття грошей 05.11.2017 року з кредитної картки яка належить ОСОБА_7 , диск із записом фотознімків (№ 2), із зображенням особи, яка здійснювала операції зняття грошей 08.11.2017 року з кредитної картки яка належить ОСОБА_7 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1