Ухвала

30 травня 2019 року
м. Київ
Справа № 137/97/18
Провадження № 51-2432 ск 19
Верховний Суд колегією суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2018 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155,
встановив:
У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 порушила питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте потерпіла подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так,вирок Літинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2018 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року потерпіла ОСОБА_4 просить скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Однак у касаційній скарзі не зазначено, яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустилися суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень, і були б безумовною підставою відповідно до ст. 438 КПК для скасування вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції касаційним судом з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції на підставі, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 412, 419 цього Кодексу.

Натомість, як вбачається зі змісту касаційної скарги, потерпіла ОСОБА_4 вказує на неналежну, на її думку, оцінку доказів, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно з приписами статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши потерпілій строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3