Ухвала
іменем України
09 вересня 2019 року
м. Київ
справа №757/50424/16-к
провадження № 51-1339ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду

від 24 червня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 358 КК та ОСОБА_6 за ч. 5

ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 358 КК, Деснянський районний суд м. Києва 31 травня 2019 року ухвалив відхилити заяву ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали суду про обсяг та порядок дослідження доказів.
Київський апеляційний суд ухвалою від 24 червня 2019 року відмовив

у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києві від 31 травня 2019 року.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся

до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання його перегляд

в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надану до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_4 необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
У ч. 1 ст. 392 КПК визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 КПК; ухвали

про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного

або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених КПК. При цьому,

ч. 2 ст. 392 КПК визначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що ухвала Деснянського районного суду м. Києві від 31 травня 2019 року постановлена під час судового провадження у суді першої інстанції до ухвалення кінцевого рішення по справі та, згідно з ч. 2 ст. 392 КПК, окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 399 КПК апеляційний суд прийняв правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києві від 31 травня

2019 року, оскільки її апеляційне оскарження не передбачено ст. 392 КПК.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав

для задоволення скарги немає.
Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, враховуючи, що з касаційної скарги та копії оскарженого судового рішення вбачається, що підстави

для задоволення скарги відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що особі необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК,

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді