"07" листопада 2019 р. Справа № 363/4724/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року м. Вишгород
Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001008 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Деражня Деражнянського району Хмельницької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2019 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001008 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_6 .
Подане клопотання обґрунтоване тим, щослідчим відділенням Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001008 від 06.11.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Вишгородським відділом Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що 06.11.2019 року приблизно о 00 годині 05 хвилин ОСОБА_6 прийшов до будинку свого знайомого ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи біля вхідних дверей вказаного будинку ОСОБА_6 постукав в останні та на підставі добровільної згоди ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, увійшов до вищевказаного будинку. Перебуваючи в одній із кімнат будинку у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Одразу після цього, а саме 06.11.2019 приблизно о 00 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та ігноруючи вказану обставину, та з метою подолання можливого опору з боку ОСОБА_7 , раптово та неочікувано для останнього почав наносити кулаками обох рук та обома ногами удари в область голови та всього тіла ОСОБА_7 . Внаслідок отриманих ударів ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на підлогу в положення на спину. Тим самим ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 фізичного болю та спричинив тілесні ушкодження. Одразу після цього, ОСОБА_6 відкрито викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: мобільний телефон марки «NOKIARM 1035», помаранчевого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 та бензопилу марки «STIHLMS180», помаранчевого кольору, серійний номер НОМЕР_3 . Після цього, ОСОБА_6 разом з відкрито викраденим майном зник у невідомому напрямку, таким чином розпорядившись останнім на власний розсуд.

06.11.2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.11.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 06.11.2019, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 під час якого виявлено та вилучено майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.11.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.11.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.11.2019.

У судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали та просили обрати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою мотивуючи свою позицію тим, що підозрюваний, вчинив тяжкий злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого. Зазначені ризики, відповідно частини 1 статті 177 КПК України є підставою для обрання саме такого, запропонованого ним, виду запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо застосування відносно ОСОБА_6 такого виду запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики відповідно частини 1 статті 177 КПК України слідчим та прокурором не доведені. Підозрюваний має постійне місце проживання, раніше до кримінальної чи іншої відповідальності не притягувався. Крім того, потерпілий ОСОБА_10 претензій до підозрюваного не має. Просить суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_6 також заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею зазначається наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Позиція слідчого та прокурора ґрунтується на пунктах 1, 3, 4 та 5 зазначеної норми КПК України.
Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Як вбачається із матеріалів клопотання та пояснень сторін, підозрюваний раніше не судимий, працює та має постійне місце проживання, потерпілий претензій не має.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: відсутність у обвинуваченого ОСОБА_6 судимостей, постійного місця проживання, а також не доведення стороною обвинувачення ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_6 від досудового слідства та незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Орган національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження та клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід залишити без задоволення та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183-184, 193-194, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 07 січня 2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, а також до Вишгородського районного суду Київської області за першою вимогою;
- заборонити залишати місце фактичного проживання - АДРЕСА_2 цілодобово.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Зобов`язати Вишгородський ВП ГУ НП в Київській області негайно поставити на облік ОСОБА_6 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом національної поліції..
Строк дії ухвали - до 07.01.2020 року включно.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 11.11.2019 року 08-50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1