ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/2983/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 641/4705/19-к
Категорія: п. 13 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 15- п.п. 1, 10, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1,4,13 ч. 2 ст. 115 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого та прокурора на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та повернення обвинувального акту прокурору прокуратури Харківської області для усунення недоліків,-

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому 05.08.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001394 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст.125, та ч.1 ст.122 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч п. 13 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 15- п.п. 1, 10, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1,4,13 ч. 2 ст. 115 КК України, повернуто прокурору прокуратури Харківської області для усунення недоліків та виконання вимог КПК.
Строк запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено до 07 листопада 2019 року.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті не вказано мотивів чинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 2 ст. 115 КК України, що у сою чергу тягне за собою виклад фактичних обставин не у повному обсязі, також обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, крім того у реєстрі матеріалі досудового розслідування прізвище потерпілого вказано із помилкою, замість вірного « ОСОБА_12 », зазначено « ОСОБА_13 ».
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2019 року в частині повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своєї апеляційної вимоги прокурор вказує на те, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, у тому числі містить усі необхідні складові, передбачені п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а висновки суду, що зазначені в оскаржуваній ухвалі, не є підставами для повернення цього процесуального документа прокурору, оскільки суд може дійти висновку про те, що діяння не мало місця у чинені якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачується, а перекваліфікація дій особи неможлива, виходячи з меж судового розгляду. Наголосив, що суд при проведенні підготовчого судового засідання вийшов за межі питань, які вирішуються судом у вказаній стадії процесу, у тому числі надав оцінку формулюванню обвинувачення.

Крім того прокурор послався на те, що розбіжності у прізвищі потерпілого є лише опискою, та не можуть бути підставами для повернення обвинувального акту.

Прокурор також наголосив, що жодних додаткових вимог до посвідчення обвинувального акту, окрім підпису слідчим та прокурором, ст.291 КПК України, не передбачено, а реєстр матеріалів досудового розслідування є лише додатком до обвинувального акту, а його невідповідність не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на інший не пов`язаний з позбавленням волі. В обґрунтування своїх апеляційної вимог посилався на те, що обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню вже вдруге повернутий прокурору для усунення недоліків, що вказує на істотне порушення судом норм чинного КПК, також посилався на те, що суд першої інстанції своєю ухвалою про мав звільнити його з-під варти, оскільки на даний момент обвинувальний акт повернений прокурору, а тому відсутні підставі для продовження йому дії запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого та доводи ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора в частині повернення обвинувального акту належить задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення виходячи з наступного.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю її доводів щодо відповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, в тому числі вимог передбачених 5 ч.2 цієї статті. Зазначені обставини підтверджуються змістом обвинувального акту, який за своєю структурою має чітко визначені частини, а саме стосовно формулювання обвинувачення (арк. 3-6), фактичних обставин злочинів, що інкримінуються обвинуваченим, і які прокурор вважає встановленими (арк. 12-19), а також правову кваліфікацію цих злочинів з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (арк. 6,8,10,12).
Висновки суду першої інстанції, що зазначені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, містять твердження про суперечливість формулювання обвинувачення та фактичних обставин, а також про неконкретність формулювання обвинувачення.
При цьому, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції надано оцінку змісту обвинувачення, що, відповідно до ст.314 КПК України, не входить до компетенції суду під час проведення підготовчого судового засідання. Процесуальна оцінка формулювання обвинувачення, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.
Як вбачається з апеляційних доводів прокурора, розбіжності у прізвищі потерпілого в тексті обвинувального акту, є суто технічними помилками.
Під час апеляційного розгляд прокурор підтвердив, що вказані посилання є виключно опискою і він надасть до районного суду в підготовче судове засідання виправлений обвинувальний акт із зазначенням вірного прізвища потерпілого.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а висновки суду щодо суті пред`явленого обвинувачення є передчасними, оскільки вони висловлені судом без дотримання процедури судового розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів вбачає безпідставність процесуального рішення суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 та не містить істотних недоліків, що можуть обумовлювати необхідність повернення обвинувального акта прокурору, який відповідає вимогам норм ст.291 КПК України.
За таких обставин, висновки суду, що зазначені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованими, а постановлене рішення про повернення обвинувального акту прокурору - може негативно вплинути на розумність строків судового розгляду кримінального провадження, передбачених ст.7 п.п. 2, 21 та ст.ст.9, 28 КПК України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості апеляційних доводів прокурора та слушності вимог в частині необхідності скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, дотримання розумних строків та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних принципів, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів, дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 15, 21 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, розумність строків, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу в цій частині належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Крім того доводи обвинуваченого про скасування ухвали частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню вже вдруге повернутий прокурору для усунення недоліків, що вказує на істотне порушення судом норм чинного КПК, також посилався на те, що суд першої інстанції своєю ухвалою про мав звільнити його з-під варти, оскільки на даний момент обвинувальний акт повернений прокурору, а тому відсутні підставі для продовження йому дії запобіжного заходу, колегія суддів сприймає критично, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий з-а умисне вбивство, не одружений, не працює, вчинив ряд особливо тяжких злочинів у тому числі проти статевої свободи та статевої недоторканності та проти життя та здоров`я особи, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічним позбавленням волі.

Аналізуючи усі обставини кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. За таких обставин колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами обинуваченого щодо відсутності або втрати актуальності ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю апеляційних доводів обинуваченого щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою. Твердження обвинуваченого щодо недоведеності існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не зменшилися та не перестали існувати на момент продовження цього запобіжного заходу.

Отже враховуючи в сукупності усі обставини матеріалів кримінального провадження, призначення більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантувати виконання ОСОБА_8 його процесуальних обов`язків.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 11, та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 177, 178, п.9 ч.6, 404, 405, п.1 ч. 1 ст. 407, 407 ч. 1 п. 6, 412 ч. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора частині повернення обвинувального акту задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2019 року, стосовно ОСОБА_8 , який обвинувачуються за п. 13 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 15- п.п. 1, 10, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1,4,13 ч. 2 ст. 115 КК України в частині повернення обвинувального акту прокурору скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В решті Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2019 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4