Справа № 753/8391/18 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2852/19 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шацьк Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за наступних обставин.
25.03.2018 близько 18 години 50 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи у холі гімназії «Київська Русь» по вул. Б.Гмирі, 2-в в м. Києві, під час словесного конфлікту з ОСОБА_9 на грунті виниклих неприязних відносин, маючи умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, діючи протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком руки в область обличчя з лівої сторони ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, які за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року, просить його скасувати, а кримінальне провадження закрити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновок експерта №736/Е від 26.04.2018, яким встановлено наявність у потерпілого ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, був зроблений експертом ОСОБА_10 , яка є працівником Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, яке є комунальною установою, а тому, як вважає апелянт, зазначений висновок не може бути належним та допустимим доказом, оскільки був зроблений не фахівцем державної установи, як того вимагає закон. Зазначає, що оскільки висновок зроблений не експертом державної установи, то дані, що містяться в ньому щодо виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, локалізації і характеру їх утворення не може бути врахований судом при обґрунтуванні вироку. Вважає, що суд мав закрити дане кримінальне провадження, на підставі ст. 284 КПК України, оскільки стороною обвинувачення наявність в його діях ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України доведено не було, враховуючи, що висновок експерта №736/Е, є недопустимим доказом.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу та просили задовольнити її, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1. ст.125 КК України, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, за обставин, викладених у вироку обґрунтований сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів.
Так, суд першої інстанції в процесі розгляду кримінального провадження ретельно дослідив і дав належну оцінку доказам, які повністю підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_9 наданих ним під час судового розгляду, 25.03.2018 приблизно о 18 год. на першому поверсі гімназії «Київська Русь» за адресою: м. Київ, вул. Б. Гмирі, 2-В, у нього виник конфлікт з ОСОБА_11 в ході якого, останній наніс йому удар кулаком в обличчя. В цей же день він звернувся за медичною допомогою з приводу отриманих тілесних ушкоджень.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час судового розгляду, підтвердили обставини нанесення потерпілому тілесного ушкодження та повідомили, що 25.03.2018 р. близько 18 год. 50 хв. у холі гімназії «Київська Русь» між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого обвинувачений ОСОБА_6 наніс потерпілому удар кулаком в обличчя в область щелепи. Після чого, були викликані працівники поліції та швидка медична допомога потерпілому.
Свідок ОСОБА_14 під час судового розгляду надавала показання, що не бачила як обвинувачений ОСОБА_6 завдавав потерпілому удари, проте вказала, що під час конфлікту між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 останній розмахував руками.
Згідно даних, що містяться у рапорті оперативного чергового Дарницького УП ГУНП у м. Києві, 25.03.2018 о 18 год. 59 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.03.2018 р. за адресою: м. Київ, вул. Б. Гмирі, 2-в у гімназії «Київська Русь» відбулась бійка між працівником адміністрації гімназії та одним з батьків. /а.с.95/.

Відповідно до відомостей, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що 25.03.2018 потерпілий ОСОБА_9 звернувся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про те, що в цей день приблизно о 18-50 год. за адресою: м. Київ, вул. Б. Гмирі, 2-В в приміщенні гімназії «Київська Русь» невстановлена особа спричинила йому тілесні ушкодження /а.с.102/.
Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 736/Е від 26.04.2018, потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на шкірі, червоній каймі та слизовій верхньої та нижньої губи зліва з переходом в щічну ділянку; садно на фоні вищевказаного крововиливу на слизовій лівої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). /а.с.97-101/.

Таким чином, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
З огляду на наведені докази суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та вмотивовано не прийняв до уваги доводи обвинуваченого про те, що він не наносив потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, оскільки вони спростовується комплексом зібраних по справі та перерахованих вище доказів, з чим погоджується і колегія суддів.
Колегія суддів вважає неспроможними доводи обвинуваченого про те, що висновок експерта №736/Е від 26.04.2018 ОСОБА_10 був зроблений не фахівцем державної установи, а тому не може бути належним та допустимим доказом.
Відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 № 4038-XII до державних спеціалізованих установ, які мають право здійснювати судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні, належать науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим, висновок суду першої інстанції про те, що в даному випадку установа Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи, експертом якої було проведено судово-медичну експертизу, щодо наявності та тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 , є установою Міністерства охорони здоров`я, тобто державною установою. Більш того, з долученого до апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 витягу з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи є державним підприємством, місцевим органом управління якого є департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (а.с. 152).
Таким чином, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України стороною обвинувачення доведена повністю та підстав для скасування судового рішення, не вбачає.
Відповідає вимогам статті 65 КК України і призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання, розмір якого обраний з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин його вчинення та даних про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, його молодий вік та майновий стан, позицію потерпілого ОСОБА_9 , який не наполягав на призначені обвинуваченому суворго покарання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про законність, обгрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Судді:

_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4