Справа № 569/7498/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне

кримінальне провадження №0000070 від 13 квітня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Донецьк, громадянин України, українець, із вищою освітою, неодружений, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, гранатометник 3-го аеромобільного-десантного відділення 1-ї аеромобільної роти 1-го аеромобільного десантно-штурмового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на данний час військова частина НОМЕР_2 ), солдат, раніше судимий вироком Залізничного районного суду міста Львова від 06 червня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України із призначенням покарання 3 (три) роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання та встановлення іспитового строку 2 (два) роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 10 серпня 2015 року призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу до Збройних Сил України, після чого направлений до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ).
Відповідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.
Відтак, з моменту відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату, тобто із 10 серпня 2015 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №221 від 09 жовтня 2015 року солдата ОСОБА_4 , після прибуття із військової частини НОМЕР_3 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду гранатометника 3-го аеромобільно-десантного відділення 1-ї аеромобільної роти 1-го аеромобільного десантно-штурмового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час перейменована у військову частину НОМЕР_2 ).
Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України. «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил Уіфаїни солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському нбродові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно ч.5 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначається Президентом України в рішенні про її проведення.
Указами Президента України від 01 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 02 березня 2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України та «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, а в державі оголошено часткову мобілізацію.
Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На даний час відповідних рішень Президентом України не приймалося, відтак, в Україні діє особливий період.
Разом із тим, солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, близько 08 год. 00 хв. 21 квітня 2016 року самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час перейменована у військову частину НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , перебував поза межами військової частини у місті Львові, Львівській та Донецькій областях, про своє місцезнаходження до органів військового управління не заявляв, проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував.
29 березня 2019 року близько 14 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Рівненського гарнізону за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 227-Д, припинивши вчинення продовжуваного злочину та виявив бажання проходити військову службу.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.407КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
21 серпня 2019 року між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407КК України.

Сторонами узгоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407КК України буде призначене покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Враховуючи, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину зі сторони ОСОБА_4 , а також, те, що останній раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час не звільнений з військової служби, узгоджено застосувати покарання ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням сторонами узгоджено покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Згідно положень ч.3 ст.76 КК України нагляд за поведінкою ОСОБА_4 сторонами узгоджено покласти на командира військової частини, де він проходить військову службу, а у разі його звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчинені якого обвинувачений визнав себе винним віднесений до тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє зміст положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, зокрема вимогам ст.ст.75,76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 21 серпня 2019 року по кримінальному провадженню №0000070 від 13 квітня 2019 року про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним за ч.4 ст.407 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки на період іспитового строку:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно положень ч.3 ст.76 КК України нагляд за поведінкою ОСОБА_4 сторонами узгоджено покласти на командира військової частини, де він проходить військову службу, а у разі його звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1