Справа № 592/4756/17
Провадження № 1-в/592/528/19
УХВАЛА

27 вересня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) : ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13.09.2019 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою, в якій він просив: 1. Застосувати до нього ст. 81 КК України відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 року (повторно) . 2. Суд провести в його присутності (вхідний № 49304/19 від 13.09.2019 року) (а. с. 1) .

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив повернути йому його заяву, як таку, що подана передчасно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала за доцільне повернути засудженому ОСОБА_5 його заяву про застосування ст. 81 КК України, оскільки вона була ним подана передчасно, а також оскільки він є юридично необізнаною особою.

В судовому засіданні представник державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) ОСОБА_4 погодився з думкою прокурора.

Вислухавши пояснення та думку засудженого ОСОБА_5 , пояснення та думку прокурора ОСОБА_3 , пояснення та думку представника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) ОСОБА_4 , оголосивши заяву, дослідивши матеріали особової справи засудженого, враховуючи наявність судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.06.2017 року по справі № 592/4756/17, провадження № 1-кп/592/330/17 ОСОБА_5 було визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України. ОСОБА_5 було призначене покарання: - за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; - за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_5 було визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 було ухвалено обчислювати з дня його затримання в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 07.03.2017 року з 20 години 50 хвилин. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний 09.03.2017 року під час досудового розслідування Ковпаківським районним судом м. Суми, продовжений 15.03.2017 року під час досудового розслідування Ковпаківським районним судом м. Суми, продовжений 03.05.2017 року під час судового розгляду Ковпаківським районним судом м. Суми, щодо ОСОБА_5 , було ухвалено залишити колишнім тримання під вартою до набрання вироком законної сили. В строк відбування ОСОБА_5 покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України було ухвалено зарахувати час його знаходження під вартою в період часу з 07.03.2017 року до дати ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.07.2017 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/67111461) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.05.2019 року по справі № 592/4756/17, провадження № 1-в/592/264/19 у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст. 81 КК України було відмовлено. Ухвала набрала законної сили 14.05.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81555160, http://reyestr.court.gov.ua/Review/81674969) .

Згідно ч. 3 ст. 63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Із змісту ч. 1 ст. 74 КК України вбачається, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 КК України частину призначеного судом покарання.

Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Із змісту п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 2 4, 6, 7 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Із змісту абз. 16 ч. 1 ст. 107 КВК України вбачається, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому КВК України і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Із змісту ст. 152 КВК України вбачається, що підставами звільнення від відбування покарання є, зокрема, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст. ст. 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

У відповідності до ч. 7 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.

Згідно ч. 7 ст. 154 КВК України у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.

Аналізуючи встановлені обставини справи, приведені норми законів, які врегульовують вказані спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

З огляду на наведені положення законів та враховуючи, що у випадку недотримання суб`єктом звернення передбачених законами строків (через юридичну необізнаність тощо) , визначених в ст. 539 КПК України, ст. 154 КВК України, суд не повинен здійснювати розгляд по суті клопотання, оскільки ще не пройшов визначений законами час на звернення до суду з повторним клопотанням, відтак суд з урахуванням положень ст. 539 КПК України, ст. 154 КВК України не позбавлений права прийняти рішення про повернення відповідного клопотання, що забезпечить право суб`єкта звернення на доступ до правосуддя та не створить йому в цьому штучних перешкод.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування ст. 81 КК України слід повернути заявнику та роз`яснити засудженому ОСОБА_5 його право на звернення із зазначеною заявою до місцевого суду за місцем відбування покарання (виконання вироку) у відповідності до вимог ч. 7 ст. 539 КПК України, ч. 7 ст. 154 КВК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369 372, 375, 376, 537, 539 КПК України; ст. 81 КК України; ст. ст. 107, 130, 152, 154 КВК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування ст. 81 КК України повернути заявнику.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 його право на звернення із зазначеною заявою до місцевого суду за місцем відбування покарання (виконання вироку) у відповідності до вимог ч. 7 ст. 539 КПК України, ч. 7 ст. 154 КВК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала суду про повернення заяви може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1