У Х В А Л А
03 вересня 2019 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,
Скаржник про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, проте в судове засідання не з`явився. Разом з цим, скаржником подано заяву про розгляд скарги за його відсутності.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.
Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності скаржника та слідчого, на підставі наданих сторонами доказів.
Таким чином, дослідивши матеріали скарги та витребувані матеріали кримінального провадження приходжу до наступних висновків.
08.07.2019 року до СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому надійшла заява ОСОБА_3 щодо вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
08.07.2019 року слідчим Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. Як вбачається з постанови, підставою для прийняття такого рішення є те, що досудовим розслідуванням не встановлено доказів щодо завдання ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.
Разом з цим, ОСОБА_3 , у заяві про вчинення злочину та заяві щодо вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого вказано на обставини кримінального правопорушення та спричинену йому шкоду.
При цьому, з вказаної постанови не вбачається, що слідчим вчинялись слідчі та процесуальні дії спрямовані на встановлення заподіяної шкоди, хоча у своїй постанові слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування такої шкоди не встановлено.
Згідно з вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Враховуючи наведені обставини, вимоги ст.ст.55, 110 КПК України слідчим не дотримано, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя -
Копію ухвали та матеріали кримінального провадження направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя