Справа № 308/9706/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 від 09.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в період часу з 20.08.2019 по 29.11.2019, організували придбання, зберігання з метою збуту, а також збут психотропних речовин на території м. Мукачево, що виразилось в наступному. Так, 20.08.2019 близько 15:22 години, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи на вулиці Закарпатській в м. Мукачево, біля будинку № 2, знаходячись в автомобілі марки «Шкода Октавія», д.н. НОМЕР_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на збут психотропних речовин, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність на настання суспільно - небезпечних наслідків, незаконно збули за 2000 гривень, особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_8 , один згорток фольги в середині якого знаходилась кристалічна речовина світлого кольору, яка згідно висновку експерта № 6/479 від 04.09.2019 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою 0,4412 г. Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконний збут психотропних речовин, 29.11.2019, близько 18:00 години ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи на вулиці, біля ресторану «Фенікс», який розташований за адресою: вул. Вокзальна, 41 в м. Мукачево, незаконно, збули за 1200 гривень, особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_8 , один паперовий згорток в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина світлого кольору, з виду схожу на психотропну речовину, обіг якої обмежено- метамфетамін.

В клопотанні слідчий зазначає, що 29.11.2019, о 20:30 годині ОСОБА_6 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Вищезазначені дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, про що 30.11.2019 його повідомлено про підозру.

Обгрунтовуючи внесене клопотання слідчий вказує, що у ході досудового розслідування здобуто відомості, що ОСОБА_6 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, вчинив умисний тяжкий злочин пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з спеціальною кваліфікуючою ознакою конфіскація майна. Також, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.2 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду розуміючи невідворотність покарання за вчинений ним тяжкий злочин, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які невстановлені органом досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, тобто чинити на них психологічний тиск чи фізичний вплив щоб вони змінили або відмовились від своїх показів, або схиляти свідків до дачі неправдивих показань з обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкодити явці свідків до органу досудового розслідування та в суд, для проведення слідчих дій та дачі показів, вчиняти інші кримінальні правопорушення. А тому зважаючи на те, що в ході досудового розслідування здобуто достатні докази, які підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 10 років з спеціальною кваліфікуючою ознакою конфіскація майна, останній ніде не працює, є молодий за віком, не має власного майна та утриманців, а тому з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання виникнення указаним ризикам, слідчий вказує, що до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти наведеним вище ризикам та не буде ефективним, а тому просить суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна, ніде не працює, безпосередньо займався збутом наркотичних засобів, а тому наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які невстановлені органом досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, тобто чинити на них психологічний тиск чи фізичний вплив щоб вони змінили або відмовились від своїх показів, або схиляти свідків до дачі неправдивих показань з обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкодити явці свідків до органу досудового розслідування та в суд, для проведення слідчих дій та дачі показів, вчинити інші кримінальні правопорушення, а застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчиняти тиск на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інші кримінальні правопорушення. Просив слідчого суддю в задоволенні клопотання відмовити. Зазначив, що на прожиття заробляє тим, що батько, який працює водієм на каміоні та їздить у закордонні відрядження, бере його з собою для допомоги.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти внесеного клопотання, зазначивши, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим та безпідставним, зазначені ризики нічим не доведені. Просила в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення слідчого про обставини справи, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, суд приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від шести до десяти років, з конфіскацією майна, ніде не працює, неодружений, раніше не судимий.

При цьому при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд бере до уваги, що суспільна небезпека кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 визначається поширенням та згубним впливом наркоманії на свідомість та спосіб життя громадян, що призводить до поступового занепаду та деградації особистості.
Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також положення викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Лабита проти Італії від 06.04.2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обгрунтовано лише показаннями свідків, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро- Бараво проти Італії від 14.03.1984 року, в якому зазначено що затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Для того щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення у якому підозрюється особа (тяжкий корупційний злочин), кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного (наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, позитивні характеристики) та вважає, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов"язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вважає за необхідним визначити її у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 480250,00 ( чотириста вісімдесят тисяч двісті п"ятдесят грн. 00 коп.) грн. і такий не буде завідомо непомірним для підозрюваного.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_6 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою по 26 січня 2020 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених цим Кодексом - 480250,00 ( чотириста вісімдесят тисяч двісті п"ятдесят грн. 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме м. Мукачево Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свїй паспорт/паспорти для виїзду за межі України.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення .

Слідчий суддя ОСОБА_1