Справа № 369/4452/19
Провадження № 1-кп/369/724/19
В И Р О К
іменем України
26.09.19 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001210 від 12.03.20189року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Глучма Ємільчинського району Житомирської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну світу, не одружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

11.03.2019 року близько 20.30 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньо змовою, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, через незачинені вхідні двері зайшли до під`їзду будинку по АДРЕСА_3 , де піднялись сходами до квартири АДРЕСА_4 , біля якої на сходовій клітині зберігався велосипед марки «Mongoose» вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 906 від 15.03.2019 року, 7165,67 грн., який належить потерпілій ОСОБА_6 , та, пересвідчившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, викрали вказаний велосипед.

З місця вчинення злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 7165,67 грн.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнали, при цьому ОСОБА_5 вказав, що разом з другом ОСОБА_4 11.03.2019 року вони проходили біля будинку по АДРЕСА_3 , де у вікні сходової клітини побачили велосипед, тому ОСОБА_4 зайшов у під`їзд, забрав велосипед та потім вони його продали невідомому за 1000 грн., гроші поділили на пополам.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 підтвердив обвинувачений ОСОБА_4 .

У вчиненому щиро розкаялись, просили їх суворо не карати.

Судове провадження відбувалось у відсутність потерпілої ОСОБА_6 , яка подала до суду заяву, якою просила розглядати кримінальну справу за її відсутності, при призначенні покарання поклалась на розсуд суду.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинувачених, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, які характеризують особу кожного з них.
Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в обсязі висунутого їм обвинувачення доведена повністю, тому кваліфікує дії кожного з них за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обвинувачений має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинений злочин доцільно призначити покарання у виді обмеження волі зі звільнення від призначеного остаточного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обвинувачений має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України. Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинений злочин доцільно призначити покарання у виді обмеження волі зі звільнення від призначеного остаточного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжні заходи не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у справі велосипед, який повернутий потерпілій ОСОБА_6 , залишити у її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1