Справа № 466/2941/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції справу за клопотанням адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Стрий Львівської області, з неповною середньою освітою, неодруженого, інваліда ІІ групи, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

ОСОБА_6 засуджений 19.06.2003 року Стрийським міським судом Львівської області за ч.1 ст. 121, ст. 69 КК України на 3 років позбавлення волі. Звільнений 02.08.2005 року на підставі ст. 2 п. «е» Закону України «Про амністію».

24.01.2008 року Стрийським міським судом Львівської області за ч.1 ст. 129, ч. 1 ст. 125, ст. 70 КК України на 3 місяці арешту та штрафу 550грн. Звільнений 24.04.2008 року по відбутті терміну покарання.

По даній справі ОСОБА_6 засуджений 16.11.2013 року вироком Стрийського міського суду Львівської області за ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21.03.2016 року, на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 20.04.2012 року по 03.12.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Станом на 28 березня 2019 року засуджений ОСОБА_6 відбув 7 років 6 місяців 21 день. До кінця строку відбування покарання залишилось 2 роки 5 місяців 9 днів.

В.о. начальника установи начальник арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30) та голова спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулися до суду зі спільним клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 як такого, що довів своє виправлення, оскільки останній відбув 3/4 строку покарання, встановлений порядок покарання порушував 1 раз, до дисциплінарної відповідальності 1 раз притягувався, адміністрацією установи заохочувався два рази.

За час перебування під вартою у Львівському СІЗО з 28.04.2012 року порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією СІЗО не заохочувався.

У Личаківську виправну колонію (№30) засуджений ОСОБА_6 прибув 19 грудня 2012 року. По прибутті в установу не був працевлаштований, однак активно приймав участь у ремонтних роботах по благоустрою установи, за що двічі заохочувався. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом колонії, законні вимоги персоналу виконує. В колективі засуджених вживається добре.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 клопотання підтримала.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Перевіривши подані матеріали, оглянувши матеріали особової справи, заслухавши пояснення представника Личаківської виправної колонії №30, яка клопотання підтримала, висновок прокурора, який заперечував щодо клопотання, пояснення засудженого, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Згідно ст. 81 КК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно - дострокове звільнення», умовно - достроковому звільненню підлягають після відбуття не менше 1/2 строку покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Судом встановлено, що у ОСОБА_6 це третя судимість, раніше його було звільнено на підставі Закону України «Про амністію», однак після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжував вчиняти нові умисні злочини.

Тому, наявність у засудженого ОСОБА_6 двох заохочень на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає, що адміністрація державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» не надала достатніх доказів того, що ОСОБА_6 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

у задоволенні клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1