Справа № 514/980/19
Провадження № 1-кп/500/480/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення обвинувального акта прокурору

22 серпня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

провів в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000003, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Підгірне Тарутинського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_7 ,

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_10 , представник потерпілої ОСОБА_11 .

Суть питання, що вирішується
1.Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 07 серпня 2019 року та 12 серпня 2019 року був переданий головуючому судді ОСОБА_1 , ухвалою від того ж числа було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. ст. 314 315 КПК.

2.Прокурор ОСОБА_7 подав клопотання про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 діб, строк тримання під вартою яких спливає 24.08.2019 р. В клопотаннях прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому в клопотаннях прокурор посилався на те, що інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинувачених. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Обвинувачені можуть переховуватись від суду, оскільки вони не мають постійного місця роботи та власного джерела доходів, не навчаються, не мають міцних соціальних зв`язків, тривалий час не проживають за зареєстрованими місцями проживання, проживають на території, яка безпосередньо межує з територією іншої держави. Обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілу, свідків, а також один на одного, оскільки перебувають у дружніх стосунках між собою та зі свідками, крім того, ОСОБА_6 після вчинення злочину погрожував потерпілій ОСОБА_10 фізичною розправою, якщо та повідомить про подію. Також обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вони вчинили особливо тяжкий злочин, що свідчить про їхню антисоціальну поведінку, яка може нести загрозу суспільству. Крім того, ОСОБА_5 раніше судимий.

Встановлені судом обставини
3.У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 , представник потерпілої ОСОБА_11 , обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 висловили думки про можливість призначення судового розгляду, захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 послалися на розсуд суду, зазначивши, що в обвинувальному акті не зазначені обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 та обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 . Захисник ОСОБА_9 також зазначив, що неконкретизоване обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті не зазначено, чи діяли обвинувачені групою осіб, і якщо так, не зазначено їх ролі. Захисник ОСОБА_9 також заначив, що в обвинувальному акті не зазначено зі скількох аркушах складається реєстр матеріалів досудового розслідування, що доданий до нього.

4.Прокурор ОСОБА_7 та представник потерпілої ОСОБА_11 підтримали клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

5.Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та їх захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заперечували проти продовження застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені, у обвинувачених є постійні місця проживання, міцні соціальні зв`язки, зокрема у ОСОБА_5 є дружина, яка перебуває у стані вагітності, та двоє неповнолітніх дітей, обвинувачені не намагалися тиснути на свідків чи потерпілу, також вони не намагалися ухилитися від органу досудового розслідування та суду, оскільки з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань до взяття їх під варту минуло три місяці, і за цей час вони не намагалися ухилитися. Тому сторона захисту просила застосувати більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою.

6.Потерпіла ОСОБА_10 у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, що підтверджується її заявою, якою вона також просила провести засідання без її участі. Проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілої не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість його проведення без її участі.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
7.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку, що він на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

8.Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

9.При цьому суд відкидає посилання захисника ОСОБА_9 як підставу для повернення обвинувального акту те, що у ньому не неконкретизоване обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті не зазначено, чи діяли обвинувачені групою осіб, і якщо так, не зазначено їх ролі, оскільки в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, і правова кваліфікація, і формулювання обвинувачення. У тому числі, у формулюванні обвинувачення висунуто в провину те, що вони діяли групою осіб відповідно до наданої правової кваліфікації. Суд також не приймає до уваги посилання захисника ОСОБА_9 на те, що в обвинувальному акті не зазначено зі скількох аркушах складається реєстр матеріалів досудового розслідування, що доданий до нього, оскільки в обвинувальному акті, що наданий суду, ця інформація зазначена.

10.Разом з цим, обвинувальний акт має бути повернутий з таких підстав.

11.Згідно положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

12.Частина 1 ст. 291 КПК містить обов`язкові вимоги про необхідність затвердження обвинувального акту прокурором, однак, сам КПК не визначає порядок оформлення такого затвердження, оскільки вирішення цього питання не віднесено до сфери його регулювання, у зв`язку з чим для розкриття його змісту слід звернути увагу на положення ч. 1 ст. 9 КПК України, якою встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

13.З викладеного випливає, що в силу вимог ч. 1 ст. 9 КПК України та засади законності прокурорам при затвердженні обвинувального акту слід також додержуватися вимог нормативно-правового акта, до сфери регулювання якого віднесено порядок оформлення затвердження документів органами прокуратури, яким є Тимчасова інструкція з діловодства в органах прокуратури України, що затверджена наказом Генерального прокурора України № 27 від 12.02.2019 р. (далі Інструкція). Ця Інструкція є актом законодавства та є обов`язковою для виконання посадовими особами органів прокуратури.

14.Тому, оскільки відповідно до положень п/п. 18.2.1. Інструкції службові, процесуальні, фінансово-господарські та інші документи, складені в органах прокуратури, копії цих документів, а також вихідні документи посвідчуються чи засвідчуються печатками або штампами, то і обвинувальний акт, який є вихідним процесуальним документом має бути засвідчений проставленням печатки. Однак, в порушення зазначеного підпункту Інструкції обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не засвідчений проставленням печатки, у зв`язку з чим неможна казати, що обвинувальний акт затверджений прокурором в розумінні ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 291 КПК України в сукупності з вимогами Інструкції.

15.Крім того, слід звернути увагу також на таке. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
16.Однак, в порушення наведеної норми в обвинувальному акті не зазначені обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , а лише обставини, що пом`якшують його покарання, а також не зазначені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а зазначені лише обставини, що обтяжують його покарання.

17.Суд не може погодитися з посиланням прокурора ОСОБА_12 на те, що не зазначення обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених не може бути підставою для повернення обвинувального акта, оскільки ці обставини можуть бути встановлені під час судового розгляду з огляду на таке.

18.Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, і відповідно до ч. 1 ст.92 КПК обов`язок доказування вказаних обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
19.Як було наведено у п. 12 цієї ухвали обвинувальний акт обов`язково має містити відомості про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Відповідно ж до ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
20.Таким чином, з викладених норм випливає, що обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання підлягають доказуванню стороною обвинувачення, мають бути викладені в обвинувальному акті, і суд обмежений цим обвинувальним актом. Обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання мають суттєве значення для кримінального провадження, які відповідно до ст. 65 КК України враховуються судом при призначенні покарання в такій же мірі, як і правова кваліфікація злочину. Системне тлумачення зазначених норм свідчить про те, що не зазначення в обвинувальному акті обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання позбавляє суд можливості самостійно їх визначати та враховувати. Саме тому це є грубим порушенням вимог КПК, що унеможливлює призначення судового розгляду.

21.Крім зазначеного слід звернути особливу увагу також на таке. Частина 2 ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що до обвинувального акту додається, у тому числі реєстр матеріалів досудового розслідування. А в абзаці 6 ч. 4 ст. 291 КПК України міститься пряма імперативна заборона надавати суду інших документів до початку судового розгляду. Ця норма розширеному тлумаченню не підлягає.

22.Системний аналіз зазначених норм дає суду підстави зробити висновок про те, що вони в тому вигляді, в якому викладені, мають забезпечувати неупередженість суду та, в свою чергу, гарантувати право на судовий захист.

23.Виходячи зі змісту ст. 291 КПК України, додатки до обвинувального акту є його невід`ємною частиною.

24.Приймаючи до уваги засаду кримінального провадження законності, що передбачена ст. 9 КПК України, недотримання будь-яких імперативних вимог КПК щодо змісту обвинувального акту та його невід`ємної частини додатків, в тому числі щодо відомостей, які вони мають містити, є підставою для визнання обвинувального акту таким, що не відповідає вимогам КПК України. Інакше, якщо застосувати принцип логічного тлумачення, можна дійти абсурдного висновку про те, що додатки до обвинувального акту можна не тільки складати без дотримання вимог КПК та вносити до них відомості на розсуд слідчого, а не ті, що передбачені КПК, а й взагалі їх не заповнювати або, більше, взагалі їх не долучати.

25.В порушення вимог п. 1 ч. 4 ст. 291 та ч. 1 ст. 109 КПК України до обвинувального акту не додано реєстр матеріалів досудового розслідування, який би відповідав вимогам ч.2 ст. 109 КПК України.

26.Так, слідчим всупереч п. 1 ч. 2 ст. 109, ч. 4 ст. 291 КПК України та принципам кримінального процесуального законодавства, окрім відомостей, що прямо передбачені п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України (номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення), також безпідставно зазначені відомості про вилучені під час процесуальних дій предмети, документи і місце їх знаходження, тобто зазначені дані, отримані в результаті проведення процесуальних дій, у тому числі слідчих, що фактично прирівнюється до розкриття (надання) суду змісту документів обвинувачення до початку судового розгляду, що, як було вище зазначено, прямо заборонено абзацом 6 ч. 4 ст. 291 КПК України та суперечить загальним засадам кримінального провадження.

27.Таким чином, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам КПК України, зокрема ст. ст. 9, 109, ч. 1, п. 6 ч. 2, абз. 6 ч. 4 ст. 291 КПК України, суд дійшов висновку, що він в силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

28.Що стосується запобіжних заходів, то відповідно до ухвал слідчого судді Тарутинського районного суду від 01.04.2019 р. відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були застосовані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, строк яких продовжувався у встановленому КПК порядку, зокрема ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.06.2019 р., та спливає 24 серпня 2019 року.

29.Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

30.За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ч. 3 ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

31.При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
32.За змістом положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, тобто продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.
33.Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у разі визнання їх винуватими у злочинах, у вчиненні яких вони обвинувачуються, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років; вік та стан здоров`я обвинувачених ( ОСОБА_5 27 років, а обвинуваченому ОСОБА_6 22 роки, стан здоров`я обох обвинувачених не перешкоджає утриманню їх під вартою); відсутність у них міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що вони не одружені, не мають постійного місця роботи та навчання, проживають не за зареєстрованим місцем проживання. Сторона захисту посилаючись на наявність у ОСОБА_13 на утриманні дружини та неповнолітніх дітей, не надала відповідні докази про це, а відповідно до ч. 2 ст.92 КПК обов`язок доказування обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

34.Але прокурор не довів наявність у обох обвинувачених ризику вчинення іншого злочину. Зазначаючи, що ОСОБА_13 раніше судимий, прокурор на підтвердження цього не надав жодного доказу. Тому суд відкидає посилання прокурора на наявність цього ризику.

35.Разом з цим, про можливість переховуватися від суду свідчить відсутність міцних соціальних зв`язків у обох обвинувачених, а також тяжкість покарання, яке їм загрожує.

36.Про можливість незаконно впливати на потерпілу і свідків свідчить те, що обвинувачені перебувають в дружніх стосунках між собою та зі свідками, а тому можуть узгоджувати показання, про що свідчить також і те, що і обвинувачені, і потерпіла, і свідки проживають в одному населеному пункті.

37.Вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що не всі ризики, які були підставою для застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, на даний час зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть переховатися від суду та вплинути на потерпілу та свідків.

38.Зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на свободу.

39.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий та не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на строк, що не перевищує 60 днів, до 21 жовтня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 314 316, 370 372 КПК України, суд

постановив:
1.Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, повернути прокурору Білгород-Дністровської місцевої прокуратури для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжних заходів у виді тримання під вартою строком до 21 жовтня 2019 року, кожному.

3.Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою закінчується 21 жовтня 2019 року.

4.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

6.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3