справа №176/585/19
провадження №1-кс/176/662/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2019 року Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Жовті Води Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , затвердженого прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, відомості про злочин в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2019 року за №0000100, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, на обліку в територіальному центрі зайнятості населення не перебуває, підприємницькою діяльністю не займається, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, опікуном не призначався, не є особою із встановленою групою інвалідності, державних відзнак та нагород не має, не військовозобов`язаного, раніше судимого: 1) 13.01.2009 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 289, ст. 75 КК України до позбавлення волі 5років з іспитовим строком 2 роки; 2) 14.06.2011 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 75 КК України до позбавлення волі 5 років з іспитом строком 3 роки; 3) 15.09.2011 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ст. 75 КК України до позбавлення волі 5 років з іспитовим строком 3 роки; 4) 22.02.2012 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі 6 років; 5) 02.08.2018 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75,76 КК України до покарання у виді позбавлення волі 2 роки 4 місяці з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З клопотання витікає, що ОСОБА_4 14.02.2019 року приблизно о 14 год. 30 хв. перебуваючи на вул. Мостова в м. Жовті Води Дніпропетровської області, зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Під час розмови ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 вчинити таємне викрадення чужого майна, з території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що останній погодився.
14.02.2019 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна , поєднаного з проникненням у житло, перелізли через паркан зі сторони городу, спільно зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 .. Переконавшись в тому, що ОСОБА_8 на території домоволодіння не має та за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розподіливши між собою злочинні ролі в ході чого ОСОБА_7 залишився на території домоволодіння та спостерігав за тим, щоб їх злочинні дії ніхто із сторонніх осіб не побачив, а ОСОБА_4 , реалізуючи спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не бачить, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розбив кулаком руки віконне скло, через яке проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , де в кімнаті під ліжком побачив бензопилу торгівельної марки «Бригадир» моделі 45 смЗ, 2,4 кВт, що належить ОСОБА_8 , яку звідки таємно викрав.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1913/19 від 07.06.2019 на суму 1983,16 гривень.
Оскільки під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, зокрема можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, то слідчим в справжньому клопотанні ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_3 клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 підтримала з посиланням на обставини, що викладені в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні поклався на думку свого захисника.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки його підзахисний на теперішній час працевлаштувався, в період іспитового строку не ухилявся від явки на реєстрації до органу пробації, з`являвся вчасно. Однак просив застосувати не цілодобовий арешт, а встановити обмеження в часі, як будуть покладені за цим запобіжним заходом, з посиланням на працевлаштування його підзахисного.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як витікає з витягу кримінального провадження за №0000100

по ньому від 15.02.2019 року об 01:33:03 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване повідомлення потерпілого ОСОБА_8 , яке надійшло від 14.02.2019 року про те, що цього дня 14.02.2019 року в період часу з 09 год 00 хв по 16 год 00 хв ОСОБА_4 иа ОСОБА_7 шляхом розбиття віконного скла проникли до будинку АДРЕСА_2 , звідки здійснили крадіжку належної останньому бензопили торгівельної марки «Бригадир»

07.08.2019 року щодо подій за цим фактом ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, у тому числі до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя приходить до висновку, що сукупністю із здобутих і досліджених доказів у судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини про обґрунтовану підозру у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що передбачене ст. 185 ч. 3 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, і такі у сукупності підтверджуються таким доказами: протоколом від 14.02.2019 року про прийняття у цей день о 16 год 15 хв заяви потерпілого ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події від 14.02.2019 року, проведеного одразу після прийняття заяви, згідно якого за участю понятих було встановлене та оглянуте місце події за місцем мешкання потерпілого, яким є домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , під час огляду виявлено розбите скло та встановлене місце, де знаходилась бензопила, гарантійним талоном, товарним чеком та квитанцією про оплату придбання потерплим бензопили марки «Бригадир» моделі 45 см3, 2,4 кВт, протоколом від 14.02.2019 року огляду місця події, згідно якого в цей день після викрадення за участю понятих було виявлене місце та знаходження бензопили, протоколом від 15.0.2019 року допиту потерпілогоОСОБА_8 , згідно якого показав про обставини виявлення викрадення бензопили, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які як очевидці показали, що бачили за часом після викрадення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які мали при собі бензопилу, протоколом від 24.07.2019 року впізнання свідком ОСОБА_9 особи за світлинами, згідно якого серед інших впізнав саме ОСОБА_7 , якого зустрів разом з ОСОБА_4 за часом після викрадення та які мали при собі бензопилу, протоколом від 11.06.2019 року впізнання потерплим предмету у вигляді власної бензопили, письмовими поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , згідно яких однаково пояснили про наміри та домовленість між собою викрасти будь-яке майно зам місцем мешкання потерпілого, які в свою чергу збігаються з показаннями потерпілого та свідків щодо обставин події.

Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні прокурором також доведена наявність ризиків, що передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою ухилення від притягнення його до кримінальної відповідальності, оскільки останній немає міцних соціальних зв`язків, не працює, не має постійного джерела доходу, має негативну репутацію, що підтверджується і витікає з характеристики підозрюваного за місцем його мешкання, в якій вказано, що зловживає спиртними напоями, підтримує зв`язки з особами, які схильні до крадіжок та ведення асоціального способу життя.
Також суд убачає, що останній може продовжити вчиняти інші злочини, оскільки в судовому засіданні встановлено і доведено, що він є особою раніше неодноразово судимою, останній раз вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02.08.2019 року за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці, з іспитовим строком 2 роки. Та сукупністю вищенаведених доказів, підтверджується ймовірна причетність підозрюваного в цей період часу, до вчинення нового злочину проти власності, який є тяжким. Дані обставини також підсилюють наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто те, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення та/або продовжити злочинну діяльність.
Оцінюючи обґрунтованість підозри в обсязі здобутих доказів, суд зважає увагу на практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначено для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин, і таким чином оцінюючи досліджений обсяг доказів в рамках заявленого клопотання, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність підозри.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що на теперішній час перебуває на обліку у відділу пробації як засуджений за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02.08.2019 року. Крім того пояснив, що власноруч підписав розписку, що буде виконувати покладені на нього обов`язки за даним вироком. На теперішній час мешкає в буд. АДРЕСА_1 разом з матір`ю та вітчимом, що вказує на кровний та родинний зв`язок між ними, приймає участь у веденні домашнього господарства, однак власного доходу немає, а тому перебуває на утриманні матері, яка офіційно працевлаштована, пенсійного віку, ще не досягла. Крім того, вказав та підтвердив, що неодружений, родини та дітей не має, власного житла немає, на життя заробляв тимчасовими заробітками, тобто немає простійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків.

Суд критично розцінює посилання захисника ОСОБА_5 на те, що на теперішній час його підзахисний офіційно працевлаштований, має дохід, оскільки згідно долученої в судовому засіданні довідки від 08.08.2019 року наданої ТОВ КОМПАНІЯ ЕНЕРГОПРОГРЕС витікає, ОСОБА_4 дійсно з 07 серпня 2019 року працевлаштований на даному підприємстві на посаді дорожньо колійного робітника, однак працевлаштування мало місце в день вручення останньому підозри, що вказує на формальність даного працевлаштування, більш того згідно характеристики за місцем мешкання ОСОБА_4 вбачається та підтверджується, що бажання офіційно працювати на будь якому підприємстві, у підозрюваного немає, що також вказує на його пасивне та безініціативне відношення до праці.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 не має постійного стабільного доходу, не має офіційного працевлаштування з тривалим стажем роботи, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, схильний до вчинення злочинів та правопорушень, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може впливати на потерпілого та свідків, а отже наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При обранні запобіжного заходу суд у сукупності також враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, яке відноситься до тяжкого кримінального правопорушення та передбачає покарання більше трьох років позбавлення волі.
Також, вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Так, згідно правової позиції, викладеної в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Встановлені обставини у сукупності не доводять достатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на чому наполягає підозрюваний та його захисник ОСОБА_5 .
Крім того, оцінюючи всі обставини в сукупності, суд також приймає до уваги та враховує практику ЄСПЛ, зокрема те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке тягне за собою покарання за злочин, за який передбачено покарання понад три роки позбавлення волі, наявність доведених обставин, які свідчать, що існують ризики переховуватися останнім від органів досудового розслідування та суду та цим перешкоджати досудовому розслідуванню, вчиняти інші кримінальні правопорушення та які вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризикам, зазначених у клопотанні, з метою запобігання таким ризикам, суд визнає за необхідність обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 183 ч. 3 та ст. 182 ч. 5 КПК України цією ухвалою визначається розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, враховуючи, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених цим Кодексом, та не може бути завідомо непомірним для нього, кримінальне правопорушення, в якому підозрюється останній, не передбачене в ч. 5 ст. 183 КПК України, однак є тяжким, то підозрюваному суд вважає обґрунтованим та спів розмірним визначити заставу в розмірі 39000 (тридцяти дев`яти тисяч) гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176, 178, 183, 194, 197, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі Криворізькій установі виконання покарання № 3, взявши під варту в залі суду.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлюється до 04 жовтня 2019 року включно.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави в сумі 39000 (тридцяти дев`яти тисяч) гривень.

У разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави строком на два місяці покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, слідчого, прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Також підозрюваному ОСОБА_4 і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави ці роз`яснення ОСОБА_4 , стосовно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору місцевої прокуратури, начальнику державної установи Криворізької установи виконання покарань № 3, начальнику Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для відома та виконання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1