Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/609/19
Провадження № 1-кп/475/133/19
У Х В А Л А
Іменем України
21.06.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000617 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2019 р. до Доманівського районного суду Миколаївської області з Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000617 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

27 травня 2019 р. ухвалене рішення про призначення підготовчого судового засідання на 21 червня 2019 р.

У підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 не з`явилися, у письмовій заяві законний представник ОСОБА_7 просив розгляд кримінального провадження проводити без його та потерпілого участі.

З урахуванням думки учасників, які не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , суд провів підготовче судове засідання без їх участі.

Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 вважали за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження, посилаючись на відсутність перешкод для призначення судового розгляду провадження.

Заслухавши думку учасників, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим ст. 291 КПК України.

Зокрема, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанова № 5-328 кс16 від 24 листопада 2016 року) під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до вимог п. 3 (а) ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною радою України, та практикою Європейського суду з прав людини, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Вимоги ст.348 КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим, як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Вирішуючи питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, суд повинен виходити з описання складів злочинів у диспозиціях статей Кримінального кодексу України, за якими особи притягуються до кримінальної відповідальності, та вимагати від прокурорів викладу в обвинувальному акті тих обставин злочину, які підлягають обов`язковому встановленню.

Обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені між собою, в т.ч. формулювання обвинувачення.

У спрямованому до суду обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення ОСОБА_4 викладені наступним чином.

20.10.2015 близько 08.40 год. в смт.Доманівка Миколаївської області, водій ОСОБА_6 у порушення вимог п.16.3, 16.12 Правил дорожнього руху України, керуючи мотоциклом Днепр-11, реєстраційний номер НОМЕР_1 (ходова частина і рульове керування знаходились в працездатному стані, робоча гальмівна система знаходилась в технічно несправному та обмежено працездатному стані), рухався по кільцевому перехресті зі сторони с.Прибужжя Доманівського району у напрямку смт.Доманівка.
У цей же час, водій ОСОБА_4 у порушення вимог дорожнього знаку пріоритету 2.1 Дати дорогу Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_2 (ходова частина, рульове керування і робоча гальмівна система автомобіля знаходились в працездатному стані), наближався до вказаного перехрестя зі сторони с.Зелений Яр Доманівського району з правого боку відносно напрямку руху мотоцикла Днепр-11, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не надав переваги в русі мотоциклу, який наближався до перехрестя з лівого боку відносно напрямку його руху, що у подальшому потягло контактування між вказаними транспортними засобами.
Первинний контакт між автомобілем Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_2 і мотоциклом Днепр-11, реєстраційний номер НОМЕР_1 відбувся наступним чином: автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_2 передньою лівою частиною (передніми лівими дверми, передньою лівою частиною порогу кузова) до правої частини мотоцикла Днепр-11 реєстраційний номер НОМЕР_1 (торцевій поверхні підніжки коляски, переднього лівого ліхтаря коляски, правої верхньої частини крила колеса коляски).
В даній дорожній ситуації водій мотоцикла Днепр-11, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , у порушення вимог п.п.16.3, 16.12 Правил дорожнього руху України, а саме: На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв. На будь-якому нерегульованому перехресті трамвай, незалежно від напрямку його подальшого руху, має перевагу перед нерейковими транспортними засобами, що наближаються до нього по рівнозначній дорозі, маючи технічну можливість запобігти ДТП, заходів щодо дотримання вимог п.п.16.3, 16.12 Правил дорожнього руху України, не вжив. Дії водія мотоцикла Днепр-11 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП.
У свою чергу, водій автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , діючи невідповідно вимогам дорожнього знаку пріоритету 2.1 Дати дорогу ПДР України, а також технічним вимогам п.16.3 та 16.11, а саме: На перехресті рівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, допустив зіткнення з мотоциклом Днепр-11 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 . Дії водія автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла Днепр-11, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у виді перелому кісток скріплення та основи черепу, субдуаральної гематоми зліва, перелому лівої ключиці, переломів ребер, переломів кісток правого передпліччя, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Виходячи з вищезазначених положень як вітчизняного, так і європейського законодавства, суд приходить до висновку, що в порушення вимог ч.1 ст.91 КПК України в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин за ч.2 ст.286 КК України не повно зазначено виклад обставин події, зокрема не конкретизоване місце вчинення злочину, не зрозуміло, де саме знаходиться місце зіткнення транспортних засобів з прив`язкою до місцевості, не зазначена форма вини обвинуваченого згідно ст.ст.23,24,25 КК України.

Відповідно до положень п.п.3, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлено статтями 286 - 288, 415 КК, слід мати на увазі, що диспозиції сформульованих у них норм - бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів; не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

У випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Цих вимог має дотримуватися і прокурор при формулюванні обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні ним п.п.16.3, 16.11 ПДР України, при цьому не вказано порушення ОСОБА_4 яких саме пунктів перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками ДТП.

Крім цього, в обвинувальному акті зазначається про порушення потерпілим ОСОБА_6 пунктів п.п.16.3, 16.12 ПДР України.

При викладенні фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, прокурором не викладені обставини відносно того порушення, допущені яким з водіїв є в безпосередньому причинному зв`язку з настанням суспільно-небезпечних наслідків, тобто при формулюванні обвинувачення не повною мірою викладена об`єктивна сторона правопорушення.

Тобто, фактичні обставини кримінального правопорушення в своїй сукупності повинні давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Об`єктивна сторона складу злочину - це зовнішній прояв злочинного посягання, що включає суспільно небезпечне і протиправне діяння, вчинене у певний час, визначеним способом, із застосуванням конкретних засобів, з настанням суспільно небезпечних наслідків. Особливе значення об`єктивної сторони складу злочину в теорії та судовій практиці обумовлене тим, що вона структурно входить в основу кримінальної відповідальності, визначає її межі, є умовою правильної кваліфікації та розмежування суміжних складів злочинів, а також елементи об`єктивної сторони складу злочину конструюють диспозицію кримінально-правової норми.

За таких обставин суд приходить до висновку, що невідповідність обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України свідчить про існування перешкод для призначення обвинувального акту до судового розгляду, які порушують право обвинуваченого на захист, що гарантується кожній особі приписами п.«с» ч.3 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої імплементовані у ст.20 КПК України.

Зазначене є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.291, ст.314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000617 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1