Провадження № 1-кп/750/126/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
закон. предст. обвин. ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10
предст. ЧВП ГУПН в ЧО ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
предст. служби у справах дітей ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004895 від 05 липня 2018 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сидорівка Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, учня ДПТНЗ «Чернігівський професійний будівельний ліцей», раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2018 року у період часу з 00 год. 05 хв. по 00 год. 15 хв ОСОБА_9 , перебуваючи на ґанку Чернігівського колективного підприємства «Пожтехніка» добровільного пожежного товариства України в м. Чернігові по вул. Бєлова, 13, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 є неповнолітній, шляхом вмовляння вчинити грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, викликав у неповнолітнього ОСОБА_10 бажання вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тим самим втягнув неповнолітнього ОСОБА_10 у злочинну діяльність.

05 липня 2018 року близько 00 год. 15 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_10 , перебуваючи навпроти будинку 4-а по вул. Бєлова в м. Чернігові, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшли до ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_9 розпилив в обличчя потерпілої сльозогінний газ «Терен-4», чим позбавив її на короткий проміжок часу можливості бачити, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а ОСОБА_15 , реалізуючи єдиний умисел на відкрите викрадення чужим майном, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, шляхом ривку з плеча потерпілої ОСОБА_5 , відкрито викрав належну їй жіночу сумку-клатч, яка не має для потерпілої матеріальної цінності, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 1000 грн, мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 4x, 32 gb», вартістю 3319 грн 17 коп, із захисним склом марки «Mocolo 2.5 Full Cover», вартістю 147 грн 25 коп, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 60 грн та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартістю 25 грн, а всього відкрито заволоділи майном на загальну суму 4 551 грн 42 коп, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304 та ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, відмовився надати свідчення та відповідати на запитання.

Обвинувачений ОСОБА_10 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю та суду пояснив, що з ОСОБА_9 познайомився приблизно за півроку до події. ОСОБА_9 було відомо про його неповнолітній вік, так як при знайомстві він цікавився його віком. 05 липня 2018 року вони удвох з ОСОБА_9 гуляли по місту Чернігову та близько опівночі сиділи біля КП «Пожтехніка» на вул. Бєлова, 13. Мимо них у напрямку до вул. 1-го Травня пройшли чоловік та жінка, які були у стані алкогольного сп`яніння, і ОСОБА_9 запропонував напасти на них та забрати у жінки сумку. Він спочатку відмовлявся, але після неодноразових наполегливих пропозицій ОСОБА_16 погодився. Вони пішли за парою та по дорозі ОСОБА_9 запропонував план нападу, а саме: ОСОБА_9 бризне чоловіку та жінці у обличчя з газового балончика, який був у нього, а він повинен був вихопити сумку у жінки з рук. Коли проминули кафе «Стрілець» та дійшли до алеї дерев, де було темніше, він підійшов до жінки зліва, а ОСОБА_9 до чоловіка справа та випустив у напрямку чоловіка та жінки струмінь газу з балончика. Вихопивши з рук жінки сумку, яку вона тримала у лівій руці, а ремінь звисав з плеча, він побіг через дорогу, за ним побіг ОСОБА_9 . За вуглом університету вони зупинились та перевірили вміст сумки, де виявили мобільний телефон, картки та гроші в сумі 400 грн. Телефон він залишив собі та одразу вимкнув, а гроші поділили по 200 грн. Пізніше намагався перепрошити мобільний телефон, але у нього не вийшло і він його викинув.

Цивільний позов визнає частково, згоден на відшкодування вартості телефону, сумки та 400 грн. Моральну шкоду також вважає занадто завищеною.

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 , винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інкримінованим їм діяннях повністю підтверджується наступними свідченнями.

Потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що 05 липня 2018 року з друзями святкували день народження у кафе «Парасоль». Додому йшла по вул. Бєлова у напрямку вул. 1-го Травня разом з ОСОБА_17 по правій стороні дороги у напрямку їх руху. ОСОБА_17 йшов праворуч від неї, жіноча сумка-клатч висіла у неї на лівому плечі. Було близько опівночі, вулиця освітлювалась вуличним світлом. Пройшовши дві зупинки громадського транспорту, в районі будинку 4-а по вул. Бєлова вона почула позаду сторонній шум. Через мить трішки поперед неї забіг молодий хлопець невисокого зросту, яким є обвинувачений ОСОБА_9 , та бризнув з газового балончика в обличчя спочатку їй, а потім ОСОБА_17 . Після цього відчула, як у неї з лівого плеча зірвалась сумка та вона побачила, що інший, вищий за зростом, молодий хлопець, якого тепер знає як ОСОБА_10 , з її сумкою в руках побіг через дорогу, за ним побіг інший. Вони за ними не гналися, так як очі сльозилися від дії газу. Враховуючи, що газ почав діяти не моментально, вона бачила обох нападників, запам`ятала риси обличчя та статуру і пізніше впізнала їх. Крім того, ОСОБА_9 , бризкаючи газом у обличчя, стояв повернутий до неї правою стороною і вона помітила на правій частині його шиї татуювання. У сумці був гаманець з грошима в сумі 1 500 грн., картки, духи, мобільний телефон «Xiomi Redmi». Нічого з викраденого їй не повернуто і збитки не відшкодовані, у зв`язку з чим цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_17 надав суду аналогічні свідчення.

Свідок ОСОБА_18 повідомив суду, що потерпіла ОСОБА_5 є його дружиною. 05 липня 2018 року з колегами вона відпочивала у барі, додому повернулась о 04 год. ранку наступного дня. Кілька разів він їй телефонував, але телефон був вимкнений. Вдома дружина повідомила, що на неї напали та відібрали сумку, була схвильована. Певний час лікувалась з приводу подразнення очей сльозоточивим газом.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також наступними доказами:

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 про відкрите заволодіння її сумкою, в якій знаходився телефон та гроші, що мало місце 05 липня 2018 року в м. Чернігові по вул. Генерала Бєлова біля буд. 4-а;

-протоколом огляду місця події від 05.07.2018 в м. Чернігові по вул. Генерала Бєлова напроти будинку 4-а на тротуарі, де було скоєно кримінальне правопорушення;

-протоколом огляду речей від 22.08.2018, а саме, сім-картки, добровільно виданої ОСОБА_10 , яку він використовував для мобільного телефону, що раніше викрав у потерпілої;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.08.2018, згідно якого потерпіла ОСОБА_5 упізнала ОСОБА_9 як чоловіка, який 05.07.2018 близько 00 год. 15 хв. розпилив перед нею та її колегою речовину, від якої у неї відчувався біль;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.08.2018, згідно якого свідок ОСОБА_17 упізнав ОСОБА_9 як чоловіка, який 05.07.2018 близько 00 год. 15 хв. розпилив невідому речовину;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.08.2018, згідно якого потерпіла ОСОБА_5 упізнала ОСОБА_10 як чоловіка, який 05.07.2018 близько 00 год. 15 хв. відкрито заволодів її сумкою-клатчем;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.08.2018, згідно якого свідок ОСОБА_17 упізнав ОСОБА_10 як чоловіка, який 05.07.2018 близько 00 год. 15 хв. відкрито викрав жіночу сумку з речами у його колеги;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.09.2018 за участю потерпілої ОСОБА_5 , де вона повідомила та показала на місці обставини, при яких двоє невідомих, розбризкавши перед нею та її колегою невідому речовину, зірвали у неї з правого плеча її жіночу сумку-клатч та побігли через територію навчального закладу, що знаходиться по вул. Генерала Бєлова, 4-а в м. Чернігові;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.10.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_10 , де він розповів та на місці показав обставини, при яких ОСОБА_9 запропонував йому викрасти сумку у жінки, яка проходила повз них разом з чоловіком. При цьому показав напрямок, звідки йшли перехожі, відстань, на якій знаходилися вони з ОСОБА_9 , з якої сторони до потерпілої і свідка підійшов ОСОБА_9 та розпилив газовий балончик, яким чином він заволодів сумкою потерпілої та напрямок, в якому вони побігли після заволодіння майном.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 , а його дії вірно кваліфікованими:

- за ч. 1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність;

- за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Винуватість ОСОБА_10 також знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Доводи сторони захисту про відсутність у діях обвинуваченого ОСОБА_9 події і складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304 та ч. 2 ст. 186 КК України суд визнає необґрунтованими та такими, що спростовані у ході судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні свою вину за жодним з обвинувачень не визнав та відмовився давати свідчення, однак не висловив будь-яких заперечень щодо свідчень обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтвердив, що саме ОСОБА_9 запропонував йому шляхом неодноразових умовлянь скоїти напад на потерпілу та разом з ОСОБА_9 вони вчинили грабіж. Потерпіла ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_17 також категорично стверджували у суді, що ОСОБА_10 вчинив напад на них разом з ОСОБА_9 , якого вони потім у ході досудового розслідування впізнали за фотознімками.

Прохання захисту ОСОБА_9 про визнання протоколів від 27.08.2019 пред`явлення особи ОСОБА_9 за фотознімками недопустимими доказами суд також відхиляє з огляду на те, що вказані протоколи (а.п. 123-125, 129-131) складені з дотриманням положень ст. 231 КПК України, а на підтвердження порушень при проведенні вказаних процесуальних дій захистом не надано відповідних доказів, при цьому потерпіла ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_17 беззаперечно не підтвердили, що фото для впізнання їм надавались не підшитими. Клопотання про допит у суді понятих захистом не порушувалось.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 304 КК України втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність - це будь-які дії, внаслідок яких інша особа спонукається до певної поведінки, залучається до неї, в такої особи виникає бажання поводитись певним чином. Втягнення полягає у впливі на свідомість конкретного неповнолітнього завдяки переконуванню в доцільності, вигідності певної поведінки. Обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив, що на пропозицію ОСОБА_9 вчинити напад з метою заволодіння майном потерпілої ОСОБА_5 він одразу не погодився, але протягом короткого часу ОСОБА_9 запевнив його у безпечності таких дій та можливості легкого заволодіння майном, продемонструвавши газовий балончик. ОСОБА_10 підтвердив, що ОСОБА_9 було відомо про його неповнолітній вік. У ході проведення 26.10.2018 слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 він також повідомляв, що з ОСОБА_19 протягом року підтримував дружні відносини, разом відпочивали і у 2017 році спільно з ОСОБА_19 святкували його 17-річчя, тому був усвідомлений щодо його дійсного віку (а.п. 166-169).

Наведені обставини спростовують доводи захисту та підтверджують правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 304 та ч. 2 ст. 186 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ними кримінального правопорушення, особу винних, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , судом також не встановлено.

За місцем проживання обвинувачені негативно не характеризуються, мають постійне місце проживання, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувались. На обліку у лікаря нарколога та під наглядом лікаря психіатра не перебувають.

З врахуванням зазначеного, з огляду на висновки досудової доповіді про середній ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 повторного кримінального правопорушення, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та його роль в організації та вчиненні кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за кожне кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкцій статей, за якими він засуджується. За відсутності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає підстав як для пом`якшення покарання, так і для звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням обставин, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_10 , який раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив у неповнолітньому віці, щиро покаявся, умови його життя, зважаючи на думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні ОСОБА_10 , з огляду на висновки досудової доповіді про середній ризик вчинення ОСОБА_10 повторного кримінального правопорушення, суд вважає можливим застосування щодо нього ст. 75 КК України та його виправлення без відбування покарання, з іспитовим строком.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 715 грн. підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_5 до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною першою ст. 129 КПК України визначено, що ухвалюючи вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно обвинувального акту вартість викраденого майна складає: грошові кошти у сумі 1 000 грн., мобільний телефон «Xiomi Redmi» вартістю 3 319 грн. 17 коп., із захисним склом марки «Mocolo 2.5 Full Cover», вартістю 147 грн 25 коп, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 60 грн та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартістю 25 грн, а всього на загальну суму 4 551 грн. 42 коп. Разом з тим, у позові заявлена вимога про відшкодування вартості телефона в сумі 4 697 грн., гаманця в сумі 806 грн, клатча на суму 329 грн. та грошових коштів у розмірі 1 500 грн, а всього на суму 7 332 грн. Судом встановлено, що викрадений гаманець та жіноча сумка-клатч у ході досудового розслідування не були предметом доказування та не визначалась їх оцінка, так як потерпіла заявляла, що вони не мають для неї матеріальної цінності.

За таких обставин, суд вважає, що позов потерпілої підлягає задоволенню у межах суми збитків, встановлених у ході досудового розслідування, а саме, 1 000 грн, мобільний телефон з захисним склом та двома сім-картками загальною вартістю 3 351 грн. 42 коп, а всього на суму 4 351 грн. 42 коп. Додані до позову попередній розрахунок судових витрат та квитанцію про сплату судового збору суд до уваги не приймає у зв`язку з відсутністю будь-якого підтвердження понесення вказаних затрат.

З врахуванням глибини та тривалості завданих душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинувачених, цивільний позов у частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. підлягає частковому задоволенню та виходячи із засад розумності та виваженості, суд вважає обґрунтованою та достатньою сатисфакцію стягнення з обвинувачених суми в розмірі по 5 000 грн. з кожного.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 304 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання ОСОБА_9 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_10 визнати винуватим за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні зобов`язання:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави 715 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 4 351 грн. 42 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди:

- з ОСОБА_9 5 000 грн.

- з ОСОБА_10 5 000 грн.

Речові докази картку мобільного оператора «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_1 - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1