Справа № 206/5126/19
Провадження № 1-в/206/384/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро письмову заяву представника комунального підприємства "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про відміну примусових заходів медичного характеру, суд -
за участю сторін заявленого клопотання:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6
представника-заявника: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

11.09.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник комунального підприємства "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" ДОР із письмовою заявою про відміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 .
Згідно постанови Покровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2009 року до ОСОБА_4 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2016 року ОСОБА_4 було змінено заходи примусового характеру та переведено його в психіатричну лікарню у відділення з посиленим наглядом за місцем реєстрації відповідно до Територіального розподілу.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2019 року ОСОБА_4 змінено примусові заходи медичного характеру в умовах відділення з посиленим наглядом на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2019 року було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_4 , адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 , вважала за необхідне задовольнити письмову заяву.
Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити письмову заяву.
Особа, відносно якої розглядається заява, ОСОБА_4 повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, просив задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Відповідно до п. 27 в обґрунтування необхідності продовження примусових заходів медичного характеру у висновку № 125 від 10.09.2019 року комісія лікарів-психіатрів зазначила, що за час перебування у відділенні стаціонару психічний стан ОСОБА_4 покращився, про що свідчать впорядкована поведінка, рівний настрій, відсутність агресивних тенденцій, афективних порушень з виявленням вірних соціальних установок.
Згідно з п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів: Рекомендовано відмінити ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру в звичайних умовах, про що зазначено також в письмовій заяві КЗ «ДКПЛ ДОР» від 10.09.2019 року.
Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне письмову заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, лікаря-психіатра ОСОБА_3 задовольнити, та відмінити ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру в звичайних умовах.
Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника комунального закладу Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 про відміну примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Відмінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя
Самарського районного суду ОСОБА_1
міста Дніпропетровська