Справа № 638/3445/18
Провадження № 1-кс/638/4938/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2019 слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005013 12.10.2017, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, раніше не судимої, працюючої в посаді заступника начальника будівельного відділу №1 Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В разі визначення ОСОБА_4 під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суми застави, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 184, п.п. 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий просить зобов`язати підозрювану в разі внесення застави не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Клопотання обґрунтовано наступними обставинами.
СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005013 від 12.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. З ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом розтрати майна.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється міською радою; майно Управління належить йому на правах оперативного управління. Управління володіє і користується майном, що знаходиться в його оперативному управлінні, розпорядження майном здійснюється відповідно до чинного законодавства в установленому порядку.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.11.2013 обіймала посаду заступника начальника будівельного відділу №1 Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради.
Згідно з п.п. 2., 2.6., 2.12. посадової інструкції заступника начальника будівельного відділу №1 Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, затвердженого 21.12.2016 директором Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, метою діяльності заступника начальника будівельного відділу №1 Управління є здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій, а також здійснення технічного нагляду за будівництвом, ремонтом чи реконструкцією підконтрольних йому об`єктів; здійснює технічний нагляд за будівництвом об`єктів, закріплених наказом по Управлянню, з метою повсякденного контролю за відповідністю обсягів робіт, якості і вартості виконаних робіт затвердженим проектам, кошторисам, Державним будівельним нормам; у випадку відсутності начальника будівельного відділу №1 Управління у зв`язку з відпусткою, хворобою та іншими причинами, виконує його функції згідно з посадовою інструкцією.
Таким чином, зазначає слідчий, ОСОБА_4 постійно обіймає посаду в виконавчому органі місцевого самоврядування, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в зв`язку з чим відповідно до ч. З ст. 18 КК України є службовою особою.
Слідчий вказує, що в період з 14.07.2016 по 19.07.2017 заступник начальника будівельного відділу №1 Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах ТОВ «Паркінг+», шляхом підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, до якого була внесена необгрунтовано занижена вартість відходів від фрезерування, оформила набуття у власність ТОВ «Паркінг+» шляхом списання зворотною сумою за ціною значно нижче ринкової та здійснила розтрату майна, а саме: відходів від фрезерування (відходи покриття дороги) об`ємом 227,89 мЗ, що утворились під час виконання ТОВ «Паркінг+» дорожньо-будівельних робіт з реконструкції вул. Клочківської від пр. Перемоги до вул. Промислової за Договором №2016/ПР/09 від 14.07.2016, чим спричинила територіальній громаді матеріальну шкоду на загальну суму 71596 грн.
Указані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК України розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
10.11.2019 органом досудового розслідування її повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування зібрані достатні докази для підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного злочину, що підтверджується наступними доказами:
- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ;
- висновком судової товарознавчої експертизи №13910/18-53 від 08.11.2018, судової будівельно-технічної експертизи №13911/18-49 від 24.10.2018, які проведені під час комплексної судової будівельно-технічної-економічної-товарознавчої експертизи;
- висновком комісійної додаткової судової економічної експертизи №8/224СЕ-19 від 12.11.2019;
- актом приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В №14 за липень 2017 р. до Договору №2016/ПР/09 від 14.07.2016; іншими доказами у своїй сукупності.
Посилаючись на викладене слідчий вказує, що за результатами досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які в своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Слідчий зазначає, що в ході досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, що є підставою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, зазначає слідчий, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Також, перебуваючи на свободі та маючи доступ до документів, які мають значення для повного, всебічного досудового розслідування та які не були оцінені під час розслідування, ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити документи Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради стосовно фінансово-господарської відносин із ТОВ «Паркінг+», які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Крім того, підозрювана може незаконно впливати на свідків - співробітників Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради у цьому кримінальному провадженні, з якими ОСОБА_4 працює протягом тривалого часу і підтримує доброзичливі стосунки, а також які знаходяться у відносинах прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від ОСОБА_4 , в тому числі через вирішення питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.
Підставою застосування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, тому запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.
Посилаючись на викладене слідчий зазначає, що є достатні підстави вважати, що забезпечення належної поведінки підозрюваної та запобігання зазначеним вище ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід в вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.
Підозрювана, а також її захисник проти обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою заперечували, просили запобіжний захід не застосовувати.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Повідомлена їй підозра обґрунтована належними доказами, які підлягають дослідженню та оцінці під час досудового слідства та судового розгляду.
Слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вірогідність, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.
При цьому слідчим не наводиться будь-яких доказів існування наведених ризиків.
В клопотанні слідчий зазначає, що про можливість того, що підозрювана переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що злочин, який їй інкримінується, є злочином середньої тяжкості та передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. При цьому слідчий посилається на практику Європейського суду з прав людини, зазначаючи, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. Однак, вказівок на те, які існують інші обставини, що збільшують зазначений ризик, в клопотанні не наведено.
Слідчий стверджує, що перебуваючи на свободі та маючи доступ до документів, які мають значення для повного, всебічного досудового розслідування та які не були оцінені під час розслідування, ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити документи Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради стосовно фінансово-господарської відносин із ТОВ «Паркінг+», які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Однак, з клопотання не вбачається, які саме документи можуть бути знищені, за умови того, що всі документи Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради стосовно фінансово-господарської відносин із ТОВ «Паркінг+» були вилучені органом досудового розслідування, щодо них вже проведені товарознавчі і судово-економічні експертизи.
Також слідчий вказує, що підозрювана може незаконно впливати на свідків - співробітників Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради у цьому кримінальному провадженні, з якими працює протягом тривалого часу і підтримує доброзичливі стосунки, а також які знаходяться у відносинах прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від ОСОБА_4 , в тому числі через вирішення питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.
При цьому у клопотанні не зазначено на кого саме зі свідків може впливати підозрювана, за умови, що в обґрунтування підозри орган досудового розслідування посилається лише на свідка ОСОБА_6 , яка не є працівником департаменту. З її посадової інструкції вбачається, що ОСОБА_4 не наділена повноваженнями прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень щодо працівників департаменту.
Таким чином слідчим не доведена наявність ризиків знищення доказів та впливу на свідків.
При цьому зберігається вірогідність того, що підозрювана під впливом тяжкості оголошеної їй підозри може залишити місце свого проживання, виїхати за межі Харкова, а то й України.
Однак запобігання вказаному ризику можливе без тримання підозрюваної під вартою, з врахуванням того, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання у Харкові, позитивно характеризується, заміжня.
Слідчим на підтвердження неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , аніж тримання під вартою, не наведено жодних доказів і обґрунтувань.
ОСОБА_4 дійсно підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості. Однак при цьому слід враховувати, що кінцеве рішення по справі не прийнято, її провина у вчиненні злочину на теперішній час не встановлена. Суд також враховує, що підозрювана раніше не судима, продовжує мешкати за адресою: АДРЕСА_1 ; доказів її ухилення від слідства і суду не наведено.
Окрім того, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;
2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;
6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Виходячи з викладеного, суд вважає за неможливе обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосовує відносно підозрюваної домашній арешт.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22:00 год. до 06:00 год. кожної доби.
Зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися за кожною вимогою суду чи іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали визначити до 01.02.2020.
Копію ухвали направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримала «_____» ______________2019 ( ОСОБА_4 )