Справа № 134/1049/19
УХВАЛА
про арешт майна

08 липня 2019 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000212 від 22 червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.
Вказав, що в ніч з 09.05.2019 року по 10.05.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1 , шляхом підбору ключа, проник в житлову квартиру, яка рорзташована за адресою: АДРЕСА_2 та на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою за вказаною адресою, звідки з однієї із кімнат, з шафи вчинив крадіжку наступних документів, які належать ОСОБА_5 , а саме: «Договір купівлі-продажу квартири, за вище вказаною адресою, документи з вищого навчального закладу ім. М.Поплавського, про закінчення вказаного навчального закладу на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про народження ОСОБА_5 , свідоцтво про шлюб виданий Вінницьким РАЦС на ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , свідоцтво про закінчення школи І-ІІІ ст. Джуринської СЗШ с. Джурин Шаргородського району , Вінницької області ОСОБА_5 , сертифікати ЗНО в кількості двох штук ОСОБА_5 та свідоцтво про закінчення Сапіжанської СЗШ І-ІІ ст. Шаргородського району с. Сапіжанка Вінницької області» ОСОБА_5 .
22.06.2019 року заступником начальника слідчого відділення Крижопільського ВП Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області дану подію було внесеного до єдиного реєстру досудового розслідування за №0000212 за ч.1 ст. 357 КК України.
27.06.2019 року слідчий суддя Крижопільського районного суду виніс ухвалу про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи № 1-кс/134/373/2019 про про проведення обшуку в квартирі та інших господарських приміщень (гараж, сарай тощо): за місцем фактичної реєстрації та проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі договору купівлі-продажу, ВАМ № 987457 від 13.08.2003, з метою відшукання речей, що мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні № 0000212 та які можуть бути речовими доказами по справі, зокрема: технічного паспорта на квартиру в тому числі договору купівлі-продажу, за адресою АДРЕСА_2 , що належаить ОСОБА_5 , дипломи бакалавра та спеціаліста з додатками з вищого навчального закладу на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про народження ОСОБА_5 , свідоцтво про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , свідоцтво про закінчення школи І-ІІІ ст. Джуринської СЗШ с. Джурин Шаргородського району, Вінницької області ОСОБА_5 , сертифікати ЗНО в кількості двох штук ОСОБА_5 та свідоцтво про закінчення Сапіжанської СЗШ І-ІІ ст. Шаргородського району с. Сапіжанка Вінницької області» ОСОБА_5 , документи про закінчення автошколи видані на ім`я ОСОБА_5 , які зберігає останній за місцем свого фактичного проживання.
05.07.2019 року за вище вказаною адресою був проведений обшук та в квартирі в кімнаті де проживає ОСОБА_4 в одіялі, яке знаходилось в дерев`яній шафі було виявлено та вилучено два ключі від внутрішніх замків, за допомогою яких ОСОБА_4 ймовірно проникав до квартири ОСОБА_5 звідки викрав вище вказані документи та вказані ключі в кількості двох штук було вилучено в спец пакет Національної поліції України Головне слідче управління № INZ 1000179 для проведення необхідних експертиз.
05.07.2019 року вилучені ключі в кількості двох штук, було долучено в якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження.
Необхідність арешту на вилучене майно, обґрунтована тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, вказані два ключі до внутрішніх замків є речовими доказом у кримінальному провадженні, та вони можуть бути реалізовані, знищені, або в інший спосіб знищено ідентифікаційні ознаки, кожного предмета, а тому є необхідність забезпечити цілісність вказаного майна та недопущення інших незаконних дій стосовно них, вжити заходів щодо забезпечення їхньої схоронності через арешт та подальше повернення вказаного майна потерпілому та збереження речових доказів.
В судове засідання надійшла заява слідчого про розгляд клопотання в його відсутність, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане заступником начальника СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазаначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України; розмір можливої конфіскації майна та розмір можливого цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задоволити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вищезазначені речі, є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч.3, ч.4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначена вище річ - є предметом скоєного кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення обставин скоєних кримінальних правопорушень, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

Керуючись ст., ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на два ключі до внутрішнього замка поміщених в спец пакет Національної поліції Головного слідчого управління № INZ 1000179, вилучених 05.07.2019 року в період часу з 10:00 год. по 10:54 год. в ході обшуку квартири за адресою що по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як дані два ключі до внутрішнього замка являються речовими доказом по кримінальному провадженні № 0000212, після проведення всіх необхідних експертизи з вище вказаними вилученими двома ключами до внутрішнього замка, прийняти рішення щодо зберігання їх біля матеріалів кримінального провадження.

На ухвалу протягом п`яти днів, може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя: