справа №176/1784/19
провадження №1-в/176/334/19
УХВАЛА
Іменем України

15 серпня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Камянка Черкаської області, громадянина України, судимого вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2015 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування на іспитовий строк 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року іспитовий строк скасовано та направлений для відбуття покарання,

за участю прокурора ОСОБА_4 , представника державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із поданням, узгодженим із спостережною комісією виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має 6 заохочень, мав одне стягнення яке достроково знято заохоченням, сезонно працевлаштований на котельні установи, виконавчих листів не має.

Представник державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подання із зазначених в ньому підстав та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував у задоволенні подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» щодо умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_3 .

Засуджений ОСОБА_3 в своєму клопотанні просив суд розглянути та задовольнити дане подання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши прокурора ОСОБА_4 та представника державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_5 , дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 , відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, на даний час відбув більше 2/3 строку покарання і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Із доданої до матеріалів подання характеристики засудженого ОСОБА_3 від 20 червня 2019 року вбачається, що останній відбуває покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» починаючи з 25 листопада 2016 року. За час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, має 6 заохочень, мав одне стягнення яке достроково знято заохоченням, залучався до робіт з господарської обслуги колонії протягом листопада 2017 року, листопада та грудня 2018 року, січня, лютого та березня 2019 року на котельні установи, протягом всього іншого часу виконує роботи по благоустрою прилеглої території, дорожить соціально-корисними зв`язками, підтримує зв`язки з рідними родичами шляхом листування, побачень та отримання посилок, провину у скоєних злочинах визнає, в заподіяному розкаюється.

Наявність 6 заохочень, які отримані засудженим 22 травня 2017 року, 28 грудня 2017 року, 18 квітня 2018 року, 31 липня 2018 року, 27 грудня 2018 року та 09 квітня 2019 року, підтверджується наданою суду довідкою про заохочення та стягнення, а також витягами з наказів державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про заохочення засуджених, що маються в особовій справі засудженого ОСОБА_3 .

Із постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 07 серпня 2018 року вбачається, що засудженому ОСОБА_3 оголошувалася догана за зберігання заборонених речей (мобільного телефону).

У подальшому вказане стягнення було знято заохоченням від 27 грудня 2018 року.

Однак, незважаючи на те, що отримане ОСОБА_3 стягнення було знято заохоченням, воно має враховуватися судом в контексті аналізу поведінки засудженого за весь період відбування покарання.

Із вищенаведеного аналізу поведінки засудженого у період відбування покарання суд вбачає, що після накладного стягнення на засудженого ОСОБА_3 , в подальшому ним було отримано два заохочення, із яких перше отримане 27 грудня 2018 року, тобто менш ніж вісім місяців тому.

Зазначене може вказувати на те, що протягом останнього часу у поведінці засудженого почали відбуватися позитивні зміни і останній намагається стати на шлях виправлення.

Однак, за глибоким переконанням суду, за такий незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.

Приходячи до такого висновку, суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_3 будучи звільненим з іспитовим строком від відбування покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2015 року позитивних висновків для себе не зробив та у зв`язку із систематичним не виконанням покладених на нього обов`язків зазначений іспитовий строк було скасовано.

Таким чином, ОСОБА_3 до цього вже демонстрував своє вперте не бажання ставати на шлях виправлення, що виразилося у порушенні обов`язків покладених на нього у період іспитового строку.

У зв`язку з цим, суд вважає, що для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення необхідний більш тривалий час.

На теперішній час суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою та ставлення до праці останнім часом демонструє намагання стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що він досяг виправлення.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 81 КК України та у відповідності із ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1