КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-сс/796/5540/2019 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2019 року,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 від 05.08.2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000742.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що зі скарги ОСОБА_6 вбачається, що він 02 серпня 2019 року звернувся до слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 з клопотанням, у якому просив слідчого звернутися з відповідним поданням до прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, з вимогами повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 2 ст. 151, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 3 ст. 314 КК України, допитати ОСОБА_8 в якості підозрюваного, за його участю, однак постановою слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 від 05 серпня 2019 року в задоволенні такого клопотання було відмовлено.
Разом з тим, на переконання суду першої інстанції, звернення слідчого з відповідним поданням до прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні з вимогами необхідності повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні, не є слідчою (розшуковою) дією в розумінні Глави 20 КПК України, що свідчить про недопустимість застосування в даному випадку п. 7 ч. 1 ст.303 КПК України, який надає можливість оскаржувати на досудовому провадженні виключно рішення слідчого/прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) та/або негласних слідчих (розшукових) дій, відтак, скарга ОСОБА_6 подана до суду на рішення слідчого, що не підлягає оскарженню під час досудового провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 19 серпня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою направити матеріали справи до суду першої інстанції для відкриття провадження та розгляду скарги по суті.
Щодо дотримання строків на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 19 серпня 2019 року, ним було отримано рекомендованим листом лише 10.09.2019 року.
Щодо незаконності ухвали ОСОБА_10 зазначає, що 02 серпня 2019 року, ним, потерпілим у кримінальному провадженні №00000742, на ім`я слідчого Першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань, Центрального апарату Державного бюро розслідувань, ОСОБА_7 , було заявлене в порядку передбаченому ст.ст. 55, 56, 220 Кримінального процесуального кодексу України клопотання з вимогами вчинення певних слідчих дій, зокрема повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного, та обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , з метою належного проведення досудового розслідування з дотриманням розумних строків, передбачених ст. 28 КПК України, та з метою найшвидшого розкриття цілої низки тяжких злочинів, які вже були вчинені та ймовірно продовжують чинитися організованою злочинною групою психіатрів ТМО Психіатрія, які перебувають у злочинному зговорі з службовими особами Подільського УП ГУНП у м. Києві, СУ ГУНП у м. Києві, Київської місцевої прокуратури №7, Департаменту охорони здоров`я КМДА, суддями Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_13 .
Апелянт зазначає, що в своєму клопотанні він докладно виклав обставини справи, послався на певні норми права та обґрунтував свої доводи, з врахування змісту наданих ним, та долучених до матеріалів кримінального провадження документів в якості речових та письмових доказів. Також звернув увагу слідчого ОСОБА_7 , що досудове розслідування по суті фактично не проводиться вже протягом двох з половиною місяців. Незважаючи на наявність речових та письмових доказів що містяться в матеріалах справи, які повністю підтверджують наявність ознак складу тяжких злочинів вчинених членами організованого злочинного угрупування, в порушення вимог ст.ст.2,7,8,9,28,39,40, ч.3 ст.276 КПК України, жодній з осіб причетних до вчинення цілої низки злочинів не повідомлено про підозру, проте 12 серпня 2019 року, він звичайною поштовою кореспонденцією, отримав постанову слідчого ОСОБА_7 від 05 серпня 2019 року про відмову у задоволенні клопотань, якою одночасно відмовлено у задоволення одразу семи його клопотань, заявлених окремо 02.08.2019року. Датована оскаржувана постанова 05 серпня 2019 року.
ОСОБА_6 стверджує, що постанова постановлена з грубим порушенням норм як матеріального та процесуального права, висновки слідчого не відповідають дійсності, постанова є невмотивована, необґрунтована, а тому вона є по суті незаконною, оскільки не містить жодних відомостей про конкретний зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, за кожною з обставин, прийнятих за кожним з семи окремо заявлених клопотань, відсутні конкретні висновки слідчого, щодо відмови у задоволенні кожного окремого клопотання, щодо повідомлення про підозру кожній конкретній особі, у зв`язку з цим, на переконання апелянта, відмовляючи йому у задоволенні одразу семи клопотань, слідчим грубо порушено порядок розгляду та вирішення клопотання передбаченого ст.ст. 220,110КПК України.
Апелянт зазначає, що оскільки слідчим Першого слідчого відділу Центрального апарату ДБР, ОСОБА_7 , фактично не було належним чином розглянуто та вирішено його сім клопотань, заявлених в порядку передбаченому ст.ст. 55,56,220 КПК України, і тим самим було грубо порушено його право потерпілого в кримінальному провадженні, 15 серпня 2019 року, він в порядку передбаченому ст.ст.55,56,303-307 КПК України, подав скаргу до Шевченківського районного суду м. Києва на постанову слідчого Першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань,Центрального апарату досудових розслідувань ОСОБА_7 від 05.08.2019 року.

ОСОБА_6 зазначає, що 10 вересня 2019 року, він отримав рекомендованим листом, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, якою йому було відмовлено у відкритті провадження за скаргою без доданих до скарги матеріалів, чим був позбавлений можливості надати ці матеріали суду апеляційної інстанції.
За доводами апелянта, ухвала слідчого судді є необґрунтованою а тому незаконною, яка позбавляє його конституційного права на судовий захист, та порушує його право потерпілого у кримінальному провадженні на судовий захист під час проведення досудового розслідування.
На думку ОСОБА_6 , слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва, вирішуючи питання про відкриття провадження за його скаргою, та відмовляючи у відкритті провадження дійшла помилкового висновку, що ні би то предметом його оскарження є постанова про відмову у задоволенні клопотання, яким слідчим було відмовлено у повідомленні про підозру, обрання запобіжного заходу та допиту ОСОБА_8 , в якості підозрюваного, однак насправді предметом оскарження була бездіяльність слідчого ОСОБА_7 , яка полягає у фактичному не розгляді та не вирішенні його клопотання по суті та у постановленні замість цього невмотивованої необґрунтованої постанови з грубим порушенням норм процесуального права, зі змісту якої неможливо встановити, у відмові в задоволенні якого саме клопотання стосується ця постанова, з семи заявлених ним клопотань, оскільки в оскаржуваній постанови не йдеться мова про ОСОБА_8 , як і не згадуються прізвища інших шести осіб, причетних до вчинення злочинів, не надається оцінка його доводам, на підставі яких він вважає достатнім щодо повідомлення про підозру.
Крім цього апелянт зазначає, що як вбачається зі змісту скарги, оскарження бездіяльності слідчого ОСОБА_7 , стосується членів організованого злочинного угрупування, в тому числі і судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_13 , а тому, на думку апелянта, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва не мала права приймати рішення за моєю скаргою, а повинна була звернутися до Київського апеляційного суду з поданням про визначення підсудності до іншого суду з метою неупередженого розгляду та вирішення скарги.

ОСОБА_6 та представники Державного бюро розслідувань та Територіального управління, розташованого у м. Києві Державного бюро розслідувань, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили та клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавали. Тому, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність апелянта ОСОБА_6 та представників Державного бюро розслідувань.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.
Перш за все, колегія суддів зазначає, що строк апеляційного оскарження апелянт не пропустив, адже, оскаржувана ухвала винесена без виклику ОСОБА_6 , тому, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. З наявних в матеріалах провадження даних вбачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав лише 10 вересня 2019 року. І 13 вересня 2019 року, тобто в межах п`ятиденного строку до апеляційного суду ОСОБА_6 подана скарга. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 19.08.2019 року не є пропущеним.
По суті апеляційної скарги слід зазначити, що як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , про відмову у задоволенні клопотання від 05.08.2019 року, а також зобов`язати слідчого ОСОБА_7 розглянути його клопотання у порядку та в строк, що передбачений ст. 220 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2019 року на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України відмовлено у відкритті провадження за цією скаргою ОСОБА_6 .

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що клопотання, яке ОСОБА_6 подав слідчому з проханням звернення слідчого з відповідним поданням до прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні з вимогами необхідності повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні, не є слідчою (розшуковою) дією в розумінні Глави 20 КПК України, що свідчить про недопустимість застосування в даному випадку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, який надає можливість оскаржувати на досудовому провадженні виключно рішення слідчого/прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) та /або негласних слідчих розшукових дій.

Проте, погодитись з вказаним висновком слідчого судді не може колегія суддів, виходячи з наступного.

З долученої до скарги копії клопотання ОСОБА_6 від 02 серпня 2019 р. вбачається, що ОСОБА_6 серед інших питань, що ставив перед слідчим, ставив питання про проведення допиту ОСОБА_8 , а допит особи відноситься до слідчих дій, визначених Главою 20 КПК України, на що слідчий суддя уваги не звернув, та дійшов передчасного висновку про неможливість оскарження в даному випадку в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання.

Більш того, зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що він перед слідчим суддею ставив по суті два питання: про скасування постанови слідчого від 05.08.2019 р. та зобов`язання слідчого ОСОБА_7 розглянути його клопотання від 02.08.2019 р. в порядку ст. 220 КПК України.
Обов`язок же слідчого по розгляду у триденний строк клопотання щодо виконання будь-якої процесуальної дії передбачено у ст. 220 КПК України.
Оскільки слідчий, на думку ОСОБА_6 фактично не розглянув його клопотання від 02.08.2019 р. у строк, встановлений кримінальним процесуальним законом (як і попередні), то така бездіяльність могла бути оскаржена до суду, згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України, на що і посилався ОСОБА_6 в тексті скарги до суду.
А тому, законних підстав для прийняття рішення про відмову у відкритті провадження і в цій частині скарги, слідчий суддя не мав.
Відтак, допущені під час розгляду скарги ОСОБА_6 порушення вимог КПК України у контексті ст. 412 КПК України є істотними, а тому ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2019 року підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого слід перевірити посилання ОСОБА_6 про порушення слідчим суддею територіальної підсудності розгляду даної скарги в зв`язку з тим, що він оскаржував бездіяльність слідчого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №00000742, яка стосується членів організованого злочинного угрупування, в тому числі і судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_13 .
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 від 05.08.2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000742 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4