Провадження № 1-кп/592/560/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0001642, відомості за яким 10.06.2019 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вороніж Шосткинського р-ну Сумської обл. , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який тимчасово не працює, який має неповну середню освіту, неодруженого, громадянина України, українця, раніше не судимого, невійськовозобов`язаного, у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкритого викрадення чужого майна (грабіж) , кваліфікуючими ознаками якого є застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я. Органом досудового розслідування було встановлено, що 10.06.2019 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_3 зустрів раніше йому знайому ОСОБА_6 , в якої він побачив мобільний телефон. В подальшому він вирішив відкрито для потерпілої та оточуючих заволодіти її майном. Так, 10.06.2019 року близько 16 години 30 хвилин 16 години 40 хвилин, перебуваючи поряд із 1-м під`їздом буд. 12-Г по вул. Засумська в м. Суми, ОСОБА_3 підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та наніс їй кулаками рук близько 5-ти ударів по голові та тулубу, як наслідок, завдавши фізичного болю та не спричинивши тілесні ушкодження, тобто застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, та відразу після цього вихопив з правої руки ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон Nokia , модель ТА-1034 , згідно висновку експерта № 19/119/11-1/1319е від 27.06.2019 року, вартістю 539 грн. . В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник. Своїми суспільно небезпечними діями, які виразилися у відкритому, викраденні майна з використанням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я. Вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння в повному обсязі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: - протоколом огляду місця події від 10.06.2019 року; - свідченнями потерпілої ОСОБА_6 ; - свідченнями свідка ОСОБА_7 ; - свідченнями свідка ОСОБА_8 ; - свідченнями свідка ОСОБА_9 ; - постановою про визнання речовим доказом мобільного телефона марки Nokia , модель ТА-1034 ; - висновком судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/1319е від 27.06.2019 року, згідно якому вартість викраденого майна становить 539 грн. ; - відеозаписом з нагрудної бодікамери патрульних поліцейських; - протоколом слідчого експеримента за участю потерпілої ОСОБА_6 ; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 293 від 01.07.2019 року на даний час ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервним перебіг, процес, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому суспільні небезпечне діяння, ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, процес, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_3 страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, процес, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Рекомендована госпіталізація до психіатричного стаціонару з посиленим наглядом. Участь у судовому засіданні ОСОБА_3 брати може, однак така участь є не цілком доцільною. Потерпіла: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українка, громадянка України, освіта середня, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , не встановлено. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, не встановлено. Матеріальна шкода становить 539 грн. 00 коп. . Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був. Розмір витрат на залучення експертів, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/1319е від 27.06.2019 року, становить 785,05 грн. .

Вина ОСОБА_3 у вчиненні суспільно небезпечного діяння в повному обсязі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які були досліджені, оголошені, оглянуті та перевірені в судовому засіданні, а саме:

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.06.2019 року потерпілої ОСОБА_6 , яка вказала на ОСОБА_3 , як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Протоколом огляду місця події від 10.06.2019 року, під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон Nokia , модель ТА-1034 у ОСОБА_3 , фототаблицею до нього та відеозаписом.

Висновком експерта № 19/119/11-1/1319е від 27.06.2019 року, згідно якому ринкова вартість мобільного телефону Nokia , модель ТА-1034 , без видимих зовнішніх пошкоджень, який був придбаний в кінці 2018 року за 600 грн. , який був у використанні, на момент вчинення крадіжки 10.06.2019 року, могла становити 539 грн. , та ілюстративною таблицею до нього.

Відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів екіпажу Руно-105 поліцейських, які прибули на виклик для огляду місця події 10.06.2019 року.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 31.07.2019 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_6 та відеозаписом.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта за № 293 від 01.07.2019 року: 1. На даний час ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, процес, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 2, 3. На момент вчинення правопорушення ОСОБА_3 страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, процес, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 4. На даний час ОСОБА_3 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Рекомендована госпіталізація до психіатричного стаціонару з посиленим наглядом. 5. За своїм психічним станом може брати участь у судовому засіданні, однак така участь не є цілком доцільною.

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру (ч. 2 ст. 19 КК України) .

Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння (п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України) .

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом (п. 3 ч. 1 ст. 94 КК України) .

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду (ч. 4 ст. 94 КК України) .

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру (ч. 2 ст. 513 КПК України) .

У відповідності до ст. 3 Закону України Про психіатричну допомогу № 1489-III від 22.02.2000 року (із змінами і доповненнями) кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу № 1489-III від 22.02.2000 року (із змінами і доповненнями) примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Неосудність є юридичною категорією, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК України) належить виключно до компетенції суду. Разом з тим слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів. Виходячи з принципу презумпції невинуватості у вчиненні злочину, закріпленого в ст. 62 Конституції, ст. 2 КК України, а також із сформульованого в ст. 3 Закону № 1489-III принципу презумпції психічного здоров`я людини (згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених зазначеним та іншими законами) судам слід мати на увазі, що до набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими наділена згідно з Конституцією і законами України. З огляду на вимоги ст. ст. 19, 94 КК України, ст. 19 Закону № 1489-III до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання (абз. абз. 1, 2 п. 3, 4, абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування № 7 від 03.06.2005 року) .

Отже, ОСОБА_3 є суспільно небезпечною особою. Суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_3 , що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, дійсно мало місце 10.06.2019 року. Зазначене суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, дійсно вчинено особою, щодо якої розглядається справа, ОСОБА_3 . Особа, щодо якої розглядається справа, ОСОБА_3 дійсно вчинив зазначене суспільно небезпечне діяння в стані неосудності. До особи, щодо якої розглядається справа, ОСОБА_3 слід застосувати примусові заходи медичного характеру, а саме: госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом, оскільки під час вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок шизофренії, параноїдної форми, безперервного перебігу, процесу, що саме по собі є підставою для застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, враховуючи характер та тяжкість захворювання ОСОБА_3 , тяжкість вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість, доцільність та необхідність визнання ОСОБА_3 неосудним та про можливість, доцільність та необхідність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі слід прийняти на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 2, 15, 19, 92 94, 186 КК України; ст. ст. 503 516 КПК України; ст. ст. 3, 19 Закону України Про психіатричну допомогу № 1489-III від 22.02.2000 року (із змінами і доповненнями) ; п. п. 3 5, 8, 15, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування № 7 від 03.06.2005 року, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 неосудною особою.

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Речові докази по справі, а саме:

- мобільний телефон Nokia , модель ТА-1034 , чорного кольору, який раніше був повернутий потерпілій ОСОБА_6 , вважати їй повернутим;

- оптичний диск DVD-R Artex 4.7 GB, 16х, на якому знаходиться відео з камер спостереження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.06.2019 року по справі № 592/9048/19, провадження № 1-кс/592/4960/19 на мобільний телефон Nokia , модель ТА-1034 , чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який було вилучено 10.06.2019 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 та було поміщено до спецпакету № 2819325.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/11-1/1319е від 27.06.2019 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 785,05 грн. , прийняти на рахунок держави.

Копію ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання нею законної сили надіслати для відома до експертної установи, де особа перебувала на обстеженні, до комунального закладу Сумської обласної ради Обласний наркологічний диспансер .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Головуючий: ОСОБА_1