Номер провадження: 11-сс/813/1255/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2019 р., якою відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бахмут, Донецької області, громадянина України, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.03.2012 р. Київським райсудом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.11.2014 р. від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 5 місяців 5 днів,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Строк дії запобіжного заходу становить 60 днів та припиняє свою дію 03.09.2019 року.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав в ухвалі, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, яка знайшла своє підтвердження матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та те що він, будучи раніше засудженим, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, та відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи практику ЄСПЛ, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п.61-817, а також рішення ЄСПЛ у справі «Бєлєвіцький проти Росії», слідчий суддя прийшов до переконання, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належним чином зможе запобігти заявленим у клопотанні ризикам.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у зв`язку із тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В доповненій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, та посилається на такі обставини:
1) слідчий суддя застосував практику ЄСПЛ, яка не підлягає застосуванню, оскільки справа «Боротюк проти України» та «Бєлєвіцький проти Росії» стосується тяжких злочинів, та не може бути посиланням на обґрунтування тримання під вартою у злочинах середньої тяжкості ;
2) слідчий суддя в ухвалі не вказав, за яким саме обставин він дійшов до висновку, що підозра, пред`явлена ОСОБА_8 є обґрунтованою та формально підійшов до аналізу кожного документу;
3) слідчим та прокурором не доведені заявлені ризики, оскільки являються їх припущеннями, а слідчим суддею не досліджена наявність або відсутність таких ризиків;
4) слідчий суддя відповідно до ст. 194 КПК України не перевірив та не надав жодної оцінки щодо можливості застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Посилаючись на вказані доводи, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 наполягав на вимогах апеляційної скарги та просив їх задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів провадження видно, що 06.07.2019 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а відповідно до санкції частини 2 вказаної статті, вона передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали.
При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З матеріалів, наданих прокурором випливає, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в тому, що він, 06.07.2019 року приблизно о 04 год. 10 хв. перебуваючи за адресою: м. Одеса, провулок Якірний, 14, біля продуктового кіоску, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень солдату Національної гвардії України ОСОБА_10 , яки перебував у форменому одязі (службовому однострої), представився та пред`явив військовий білет, наніс йому удар кулаком лівої руки у праву сторону обличчя, після чого ОСОБА_8 затримано на місці вчинення злочину.

Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , слідчий суддя послався в ухвалі на матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання, а саме: протокол допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколи одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_8 зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_10 ..

Тобто, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, а доводи захисника з цього приводу повністю спростовуються, оскільки слідчий суддя обґрунтував підозру ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегія суддів частково погоджується з доводами захисника з приводу неповного дослідження ризиків, заявлених слідчим, оскільки слідчий суддя зазначив про наявність таких, посилаючись на клопотання слідчого, проте не в повній мірі обґрунтував їх існування.
Проте, під час апеляційного розгляду скарги захисника вказані обставини були досліджені в повній мірі, з огляду на що апеляційний суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки не має місця реєстрації в м. Одесі, свою вину визнав частково, з огляду на що може впливати на свідків з метою зміни ними своїх показань, у разі визнання винним йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, строком до 5 років.
Окрім того, ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував реально покарання, однак належних висновків для себе не зробив. Зважаючи на те, що ОСОБА_8 не має офіційного місця роботи, апеляційному суду не відомі джерела його доходу, а також з огляду на те, що він раніше був судимий за вчинення корисливих злочинів, існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

До того ж, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину середньої тяжкості, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
На думку апеляційного суду слідчий суддя вірно прийшов до висновку, що зважаючи на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, можливо не визначати розмір застави ОСОБА_8 у зв`язку із тим, він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Щодо доводів захисника з приводу застосування слідчим суддею практики ЄСПЛ, яка не підлягає застосування у даному конкретному випадку, апеляційний суд погоджується з таким твердженням з мотивів, зазначених у апеляційній скарзі, однак вказані обставини жодним чином не вплинули на розгляд клопотання по суті, а також обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід, який на думку колегії суддів є повністю обґрунтованим.
З урахуванням особи підозрюваного, його віку, стану здоров`я, підозри в вчиненні злочину, пов`язаного з насильством щодо працівника правоохоронного органу, наявність попередньої судимості у вчиненні особливо тяжкого злочину, також із застосування насильства, відсутність зареєстрованого місця проживання в м. Одесі, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника під час апеляційного розгляду не встановлено, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2019 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави строком до 03.09.2019 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, підлягає негайному виконанню і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4