Справа № 367/2976/19
Провадження №1-кс/367/2202/2019
УХВАЛА
Іменем України

03 грудня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000042 від 17.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -
в с т а н о в и в:
До суду звернувся слідчий СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 із зазначеним клопотанням, в якому просить накласти арешт на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастрові номери :01:026:0140, :01:026:0141), що на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаними земельними ділянками.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження № 000042 від 17.01.2019, вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 000042 від 17.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Згідно витягу з ЄРДР № 000042 від 17.01.2019 встановлено, що під час опрацювання інформації висвітленої в засобах масової інформації зокрема на сайті за посиланням https//www.poglyad.tv під назвою «Полювати на закони: як Ірпінська влада зруйнувала військомат, завдавши збитків державі», було встановлено, що сесією Ірпінської міської ради Київської області від 16.10.2018 було прийнято рішення про списання з балансу та знесення нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває на балансі ТУ ДСАУ в Київській області, а отже є державною власністю. Дії посадових осіб Ірпінської міської ради призвели до заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.
Згідно витягу з ЄРДР № 000042 від 22.01.2019 встановлено, що Рішенням Ірпінської міської ради від 16.10.2018 №4284-58-VII «Про надання дозволу на списання нежитлового приміщення» ліквідаційній комісії Ірпінського КЖЕП «Ірпінь» надано дозвіл на списання з балансу та знесення нежитлового приміщення за вказаною адресою. Водночас, згідно інформації територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 11.01.2019 № Інф/Г1-19-1/19 нежитлове приміщення обліковується на балансі Територіального управління. Отже, в діях посадових осіб Ірпінської міської ради вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, а саме зловживання службовим становищем, під час надання дозволу на списання та знесення нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , яке обліковується на балансі територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ЄО № 4862).
З поданого клопотання вбачається, що нежитлове приміщення, що знаходилось за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на балансі територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, і було розміщено на змельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :01:026:0139).

Посадові особи Ірпінської міської ради, зловживаючи своїм службовим становищем, прийнявши незаконне рішення на списання нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , позбавили права територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області на користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :01:026:0139).

Постановою слідчого від 16.04.2019 земельну ділянку із кадастровим номером :01:026:0139, що належала ОСОБА_6 визнано речовим доказом.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2019 року накладено арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:026:0139), що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаними земельними ділянками.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.07.2019 ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2019 року залишено без змін.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.11.2019 арешт, накладений ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2019 року, скасовано.
02.12.2019 органом досудового розслідування проведено огляд веб - ресурсу за посиланням https://map.land.gov.ua/kadastrova-karta (Публічна кадастрова карта України), в ході проведення якого встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0139 площею 0,0558 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 - була поділена, в результаті поділу утворилося дві земельних ділянки з кадастровими номерами: :01:026:0140 площею 0,0265 га та :01:026:0141 площею 0,0293 га.

Вказане підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі - Реєстр), згідно даних якого земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0139 перебуває в процесі поділу на підставі заяви про поділ об`єкта нерухомого майна (серія та номер: 218, виданий 10.04.2019).

Згідно даних Реєстру (номер інформаційної довідки 191078898) земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0140 площею 0,0265 га була внесена до Реєстру 21.11.2019 та зареєстрована за ОСОБА_6 , який на підставі договору купівлі-продажу №5480 від 25.11.2019 відчужив її на користь ОСОБА_5 .

Згідно даних Реєстру (номер інформаційної довідки 191079196) земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0141 площею 0,0293 га була внесена до Реєстру 21.11.2019 та зареєстрована за ОСОБА_6 , який на підставі договору купівлі-продажу №5483 від 25.11.2019 відчужив її на користь ОСОБА_5 .

Земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 (кадастрові номери :01:026:0140 та :01:026:0141) являються доказами вчинення кримінального правопорушення та предметом кримінально-протиправних дій, а також предметами для заволодіння яких, в інтересах третіх осіб, з корисливих мотивів, відбулось зловживання службовим становищем), та можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом (перейшовши у власність іншої особи внаслідок вчинення кримінального правопорушення), тобто є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого від 02.12.2019 були визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для арешту майна та його метою є, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів, а саме земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 (кадастрові номери :01:026:0140 та :01:026:0141).

Завданням накладення арешту на земельні ділянки є запобігання можливості їх відчуження на користь третіх осіб, що унеможливить в подальшому звернення вказаних земельних ділянок на користь держави у зв`язку із наявністю інституту добросовісного набувача. Крім того, у разі використання вказаних земельних ділянок для забудови їх повернення також є неможливим.

Майном, що належить арештувати є земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 (кадастрові номери :01:026:0140 та :01:026:0141).

Документами, який підтверджують право власності на майно, що належить арештувати є витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна:

1) номер інформаційної довідки 191078898, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0140 площею 0,0265 га перебуває у власності ОСОБА_5 (право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу №5480 від 25.11.2019 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 );

2) номер інформаційної довідки 191079196, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :01:026:0141 площею 0,0293 га перебуває у власності ОСОБА_5 (право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу №5483 від 25.11.2019 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ).

Постановою слідчого від 02.12.2019 земельні ділянки із кадастровими номерами :01:026:0140 площею 0,0265 га та :01:026:0141 площею 0,0293 га визнано речовими доказами.

Метою накладення арешту на вказані об`єкти є збереження їх в якості речового доказу у незмінному стані для проведення ряду оглядів із залученням відповідних спеціалістів.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана не обґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений на нерухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Оскільки власник майна має право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, не виключено, що земельні ділянки із кадастровими номерами :01:026:0140 та :01:026:0141 можуть бути відчужені чи змінені будь-яким чином, тобто існують ризики втрати земельними ділянками своїх індивідуальних ознак, переходу прав власності (у тому числі прав володіння та користування) на них до третіх осіб, тощо, що може мати наслідком втрату дієвості кримінального провадження та виконання завдань, визначених в ст.2 КПК України.

В разі відчуження на підставі цивільно-правових угод (міни, продажу, дарування, об`єднання, поділу, тощо) вказаних земельних ділянок чи розпорядження ними в інший спосіб вказані земельні ділянки можуть втратити свої індивідуальні ознаки (внаслідок зміни власника, конфігурації, площі появи обтяжень, тощо), що ускладнить виконання органом досудового розслідування завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Оглянувши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення у повному обсязі, а тому слід надати згоду на арешт майна. Крім того, оскільки в судовому засіданні органом досудового розслідування доведено наявність обставин, передбачених ч.4 ст. 170 КПК України, то суд вважає за можливо заборонити відчуження, розпорядження та користування земельними ділянками із кадастровими номерами :01:026:0140 площею 0,0265 га та :01:026:0141 площею 0,0293 га.

На підставі вищевикладеного клопотання підлягає до задоволення у повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 26, 98, 131, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити у повному обсязі.
В межах кримінального провадження № 000042 від 17.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :01:026:0140 площею 0,0265 га та земельну ділянку із кадастровим номером :01:026:0141 площею 0,0293 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 та належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування даним майном будь-яким особам.

Копію ухвали про арешт майна направити для виконання слідчому.

Копію ухвали про арешт майна направити для відому прокурору та фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1