пр. № 1-кп/759/173/19
ун. № 759/7521/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
в ході судового розгляду кримінального провадження, внесеного 23.04.2018 року до ЄРДР за №0000254 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 17.05.2018 року.

Судове провадження на підставі даного обвинувального акта не завершено.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не відпали та продовжують існувати, крім того ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що прокурор не навів доказів існування ризиків та ОСОБА_5 зробив висновки, зобов`язується не порушувати обов`язки, які будуть покладені на нього судом, крім того ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно та має сталі соціальні зв`язки.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, згідно з яким запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні також інших злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів. Таким чином, судом встановлено, що існують ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

Також, відповідно до п. 3 ч. 5 ст .182, ч. 3 ст. 183 КПК України, колегія суддів знаходить правові підстави для визначення ОСОБА_5 застави у розмірі 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Слід також зазначити, що рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 4-р/2019(справа № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
У даному рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що положення ч. 2 ст. 392 цього Кодексу в частині неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою не гарантують особі ефективної реалізації її конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства, а тому суперечать вимогам статей 1, 3, 8, 21, 29, частини першої статті 55 Основного Закону України.
Відповідно до положень ст. 395 КПК України, якою визначено порядок і строки апеляційного оскарження, апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 200, 369-372 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити з 19.07.2019 р. строком на 60 днів, тобто до 16.09.2019 року, включно та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 150 (ста п`ятидесяти тисяч) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 288150 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят) грн., після внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, 9) носити електронний засіб контролю - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3