Справа № 731/159/19
Провадження № 1-кп/731/17/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Варвинський районний суд Чернігівської області
в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Варва кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000010 від 14 січня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Журавка Варвинського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта неповна середня, непрацюючого, раніше не судимого у відповідності зі ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 12 год. 00 хв. по 17 год. 45 хв., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, прибув до приміщення Журавської ЗОШ I-III ступенів ім. Г.Ф. Вороного, яка розташована в с. Журавка Варвинського району Чернігівської області, майдан Центральний, 2, де нехтуючи загальноприйнятними нормами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, підняв із підлоги металеву решітку для витирання ніг, за допомогою якої розбив скло розміром 57х185 см. товщиною 3 мм., чим призвів до погіршення температурного режиму в приміщенні школи, що могло призвести зриву навчального процесу. Після чого, ОСОБА_3 , через вікно, в якому попередньо розбив скло, проник до приміщення Журавської ЗОШ I-III ступенів ім. Г.Ф. Вороного, де в холі будівлі, вирвав електричну проводку від однієї з розеток. Потім проник до приміщення шкільної їдальні, вирвавши верхній фіксуючий пристрій дверей, де частково пошкодив продукти харчування. В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії, в приміщенні їдальні, злив воду з одного з котлів для нагрівання води та залив у пустий котел миючий засіб, увімкнув котел у джерело живлення, що могло призвести до його пошкодження. Надалі, ОСОБА_3 , у приміщенні їдальні зламав металевий крану змішувача води, після чого проник до приміщення м`ясного цеху, де розкидав м`ясо, яке перебувало на розморожуванні, а в подальшому проник до приміщення овочевого цеху, де зірвав з основи металевий умивальник та відніс його до запасного виходу приміщення школи, де і залишив. Після цього, ОСОБА_3 через двері запасного виходу залишив приміщення школи. Своїми умисними хуліганськими діями ОСОБА_3 призвів до порушення нормальної роботи Журавської ЗОШ I-III ступенів. В результаті вчинення хуліганських дій ОСОБА_3 заподіяв майнової шкоди Журавській ЗОШ I-III ступенів.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень визнав та пояснив, що перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому не всі свої дії, які відбувалися в приміщенні школи, пам`ятає. Проте обвинувачений зазначив, що вчиняв усі дії, які зазначені в обвинувальному акті, мотиви вчинення цих дії він визначити не може. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 13 січня о 17 год. 48 хв. йому по телефону повідомив сторож школи, що вхідні двері пошкоджені, розбите подвійне скло, після чого він зателефонував до поліції. Коли прибув на місце, виявив численні пошкодження як в коридорі, так і в їдальні школи. До ночі ремонтували пошкоджене майно, оскільки наступного дня необхідно було забезпечити нормальний навчальний процес. Решту неполадок і пошкоджень усували наступного дня. Також зазначив, що шкоду матеріального характеру, заподіяну школі, вони не визначали. Усі пошкодження відновлювали власними силами. Заяв про те, що шкода була добровільно відшкодована, він не робив.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказала, що вона працює завгоспом у даному навчальному закладі. Про факт злочину їй повідомив сторож ОСОБА_8 . Вона негайно прибула до школи і було виявлені численні пошкодження майна: подвійне скло у вхідних дверях, електричну розетку, двері в їдальню, мийку, розкидане м`ясо, ввімкнено котли для приготування їжі, розкидано хліб. На місці події також було виявлено шапку ОСОБА_3 і недопиту пляшку горілки, які після доставлення ОСОБА_3 він визнав своїми. Заподіяну шкоду відновлювали до 22 години 13 січня 2019 року та наступного дня своїми силами.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що після того як він побачив розбите скло у вікні Журавської ЗОШ I-III ступенів, то зателефонував до директора школи ОСОБА_6 , а потім вони разом звернулися до органів поліції. В ході огляду будівлі було виявлено численні пошкодження майна, розкидані продукти харчування. В їдальні було виявлено шапку, в якій був одягнутий ОСОБА_3 за три години до виявлення пошкоджень в школі. Кошовий перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли доставили ОСОБА_3 , він впізнав свою шапку, яку знайшли в школі.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила, що працює кухарем у школі. Про факт злочину, вчиненого на території школи, дізналася від ОСОБА_6 . Прибувши до школи, вона виявила численні пошкодження майна.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується наданими прокурором та дослідженими у судовому засіданні доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000010 від 14 січня 2019 року (а.с. 44);

- протоколом огляду місця події від 13 січня 2019 року в Журавській ЗОШ I-III ступенів, що розташована за адресою: Журавка Варвинського району Чернігівської області, майдан Центральний, 2, що підтверджує факт пошкодження майна (а.с. 48-51);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 05 лютого 2019 року, де встановлено, що шапка, яка була знайдена на місці вчинення злочину та визнана речовим доказом, належна обвинуваченому ОСОБА_3 (а.с. 53-55);

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 15 лютого 2019 року, а саме: чорну чоловічу шапку (спеціальний пакет Національної поліції України № 4313882) та уламок розбитого скла (спеціальний пакет Національної поліції України № 4238099) (а.с. 56);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04 квітня 2019 року та ілюстративною таблицею до протоколу, що підтверджує факт вчинення зазначеного злочину ОСОБА_3 (а.с. 76-83);

З`ясувавши усі обставини та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, та приходить до переконання, що його вина доведена в судовому засіданні, а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за їх вчинення.

Обираючи вид та міру покарання суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а він законом віднесений до злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 , характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2002 року з діагнозом: легка розумова відсталість (до помірно-вираженої дебільності) з вираженими порушеннями поведінки.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 130 від 19 березня 2019 року, у ОСОБА_3 має місце легка розумова відсталість (F-70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). ОСОБА_3 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (а.с. 72-75).

У зв`язку з цим, та враховуючи психічний стан ОСОБА_3 суд не вбачає необхідності у застосування примусових заходів медичного характеру до нього, оскільки обвинувачений міг, під час скоєння інкримінованих йому дій, і може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, досудовим розслідуванням та судом не встановлено.

Згідно висновку органу з питань пробації, обвинувачений ОСОБА_3 схильний до вчинення повторного правопорушення, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. Крім того, на думку працівника органу пробації, виконання, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с. 35-39).

Представник потерпілого не наполягає на суворому покаранні.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. Санкцією ч. 1 ст. 296 КК України передбачене покарання у виді штрафу, арешту та обмеженні волі. Проте суд з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також відсутності обтяжуючих обставин, оскільки застосування покарання у виді штрафу є недоцільним, адже обвинувачений немає самостійного заробітку, за даних обставин справи, призначення покарання в межах санкції зазначеної норми, у виді арешту та обмеженні волі, було б надмірно суворим покаранням, а тому суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 296 КК України, зокрема, - громадських робіт, що на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідністю з вимогами ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили також немає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

Речові докази, а саме:

- чорну чоловічу шапку (спеціальний пакет Національної поліції України № 4313882) - передати власнику ОСОБА_3 ;

- уламок розбитого скла (спеціальний пакет Національної поліції України № 4238099) - знищити.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1