Номер провадження 1-кп/754/1/19
Вирок
Іменем України

25 липня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді- ОСОБА_1 ,

судді- ОСОБА_2 ,

присяжних - ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження № 0007577 від 02.09.2018 р. відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Прип"ять Київської області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , не судимої,

про обвинувачення за ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України,

за участі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_8 ,

сторони захисту - захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

представників поперпілого - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

психолога - ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И В :

02.09.2018 р. приблизно о 17.30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязнених стосунків вступила у сварку зі своїм малолітнім сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння сину тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпчний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці кухонний ніж, загальною довжиною 23,2 см, довжиною клинка 11,4 см, що має ОСОБА_14 -подібний обушок, товщиною 0,1 см, за рукоятку зворотнім хватом лезом донизу, наблизилась до ОСОБА_10 , який знаходився на кріслі в положенні лежачи на животі головою у бік вікна, після чого, тримаючи ОСОБА_10 лівою рукою за його ліву руку, нанесла один удар клинком ножа в область спини останнього, внаслідок чого спричинила ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки: рани на задній поверхні грудної клітки зліва по лопатковій лінії, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, по ходу якого ушкоджуються м"які тканини грудної стінки, проникає в ліву плевральну порожнину, з явищами гемотораксу (навність в плевральній порожнині крові), з пораненням лівого купола діафрагми, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.
ОСОБА_7 визнаєтьсявинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме, в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_7 винною себе не визнала і показала, що 1.09.2018 р. приблизно о 22 год. всі члени її сім"ї - мати, чоловік, вона і двоє дітей лягли спати. Посеред ночі, приблизно о 4 год., вона прокинулась із-за болю в нозі, за тиждень до цього вона зняла гіпс, у неї був перелом лівої ноги. Вона випила ліки, які їй не допомогли, і щоб зняти біль, вона випила приблизно о 6 год. горілки, скільки не пам"ятає, після чого лягла спати. Приблизно о 8 год. прокинулись діти і розбудили її. Вона приготувала сніданок, обід, після чого пішла до магазину. Коли поверталася додому, у неї знов розболілася нога і дома вона ще випила приблизно 50-70 г горілки. Потім вона почала готувати вечерю. Син ОСОБА_15 був на кухні, глузував над нею, оскільки вона хромала, смикав її. Вона двічі сказала, щоб він заспокоївся, але він не реагував. Потім син ліг на крісло на живіт, спиною до неї і став ображати її. Вона підійшла до сина ОСОБА_15 , не розуміючи, що у неї в руці ніж. Маючи на меті налякати сина, щоб він припинив знущатися над нею, вона притулила ножа до спини сина зліва, трохи нижче лопатки, і запитала чи він заспокоїться. В цей час ОСОБА_15 хотів втекти від неї, хотів різко піднятися і ніж потрапив йому в спину. Допускає, що коли син ворухнувся, можливо вона злякалась і був якийсь натиск на ніж. Син крикнув, що йому боляче. Вона вийняла ножа зі спини і відкинула його. Потім взяла ОСОБА_15 на руки і перенесла до кімнати, сказала матері щоб та бігла до сусідів і викликала швидку допомогу, а сама заливала рану перекиснем водню і йодом. У неї не було умислу нанести сину тілесні ушкодження або заподіяти смерть, вона дуже любить сина, просила у нього пробачення, казала, що не хотіла заподіяти йому болю, на що він відповів, що знає.

Вина ОСОБА_7 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_10 показав, що в один із днів, дату він не пам"ятає, він з мамою, бабусею і молодшим братом знаходився за місцем проживання - в квартирі АДРЕСА_2 , на кухні. Він сидів в кріслі. Мати готувала їсти, в руках у неї був ніж. Потім мати, яка була п"яна, підійшла до нього, тримаючи в руці ніж, і нічого не кажучи. Він встав з крісла і хотів втекти, оскільки злякався ножа, але мати його спіймала і вдарила ножем в спину, від чого він відчув біль. Після цього мати сказала бабусі, яка весь цей час перебувала на кухні і все бачила, щоб викликала швидку допомогу. Його хтось переніс до кімнати, після чого приїхала швидка допомога, яка доставила його до лікарні.

Свідок ОСОБА_16 показала, що в один з днів вона перебувала за місцем проживання - в квартирі АДРЕСА_2 . На кухні в кріслі сиділи її дочка ОСОБА_7 з онуком ОСОБА_15 . Останній запитав, чи можна взяти зі столу печиво, йому дозволили, він брав по одному і їв. Потім вона пішла до кімнати, де був менший онук, з яким почала гратися. Через деякий час з кухні вибіг ОСОБА_15 і сказав, що мама його вдарила в спину ножем, повернувся до неї спиною, де вона під лопаткою побачила подряпину і кров. Дочка сказала, щоб вона терміново викликала швидку допомогу. Вона побігла до консьєржа, якого попросила викликати швидку. Коли вона була на кухні, дочка з онуком не сварилась.

Свідок ОСОБА_17 показав, що 2.09.2018 р. приблизно о 16.30 год. йому зателефонували лікарі швидкої медичної допомоги і повідомили, що його цивільна дружина ОСОБА_18 підрізала свого сина ОСОБА_15 . Він одразу ж прийшов додому, де були працівники поліції і швидкої допомоги. Дружина повідомила йому, що коли готувала їжу, син ОСОБА_15 погано себе поводив, вона хотіла його налякати, він почав тікати і наштрикнувся на ніж, який вона тримала в руці. Дружина - турботлива матір, ОСОБА_15 вона не била, іноді могла погрожувати йому, що покарає якщо він буде бешкетувати, спиртним вона не зловживала. І у дружини, і у нього з ОСОБА_15 добрі стосунки.

Свідок ОСОБА_19 показала, що 2.09.2018 р. приблизно о 17 год. в двері її квартири постукала сусідка - мати обвинуваченої і попросила викликати швидку допомогу, оскільки у дитини - її онука ОСОБА_20 семи років - ножове поранення. Вона пішла до них в квартиру, де побачила в залі біля стіни обвинувачену, яка, як їй здалося перебувала в стані алкогольного сп"яніння, була налякана, курила і поливала зеленкою рану на спині свого сина, який лежав на дивані на животі роздягнутий до пояса, тяжко дихав, зліва під легенями у нього була рана - поріз розміром приблизно 1,5 см. Вона викликала швидку допомогу.

Відповідно до даних протоколу огляду від 2.09.2018 р. і оглянутого в судовому засіданні відеозапису, що здійснювався під час проведення вказаної слідчої дії, в одній з кімнат квартири АДРЕСА_2 на дитячому ліжку виявлено і вилучено рушник білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; на кухні на тумбі біля раковини виявлено та вилучено кухонний ніж з рукояткою синього кольору, на кінчику леза якого виявлено сліди речовини бурого кольору, схожої на кров (а.с. 100-109).

Під час проведення слідчого експерименту з застосуванням відеозапису, який було оглянуто в судовому засіданні, ОСОБА_7 на місці події - на кухні квартири АДРЕСА_2 - показала, що хотіла налякати сина ОСОБА_15 , притулила кухонного ножа, який тримала в руці, оскільки готувала їжу, до його спини і так сталося, що чи син смикнувся, чи рука у неї смикнулася, але ніж увійшов в тіло сина (а.с. 120-126).

Відповідно до даних висновку імунологічної експертизи № 355 на наданих на дослідження штанах, вилучених у ОСОБА_7 2.09.2018 р., виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (а.с. 127-131).

З даних висновку цитологічної експертизи № 362ц вбачається, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_7 виявлені піт, а також кров людини, які могли утворитись за рахунок змішування крові та поту ОСОБА_10 (а.с. 135-139).

Відповідно до даних висновку судово-цитологічної експертизи № 361ц, при судово-цитологічному дослідженні клинка кухонного ножа, вилученого 2.09.2018 р. в квартирі АДРЕСА_2 , виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (а.с. 143-147).

Згідно з даними висновку судово-імунологічної експертизи № 352, на наданому на дослідження рушнику, вилученому в квартирі АДРЕСА_2 , виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (а.с. 148-152).

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_10 мало місце тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки: рани на задній поверхні грудної клітки зліва по лопатковій лінії, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, по ходу якого ушкоджуються м"які тканини грудної стінки, проникає в ліву плевральну порожнину, з явищами гемотораксу (наявність в плевральній порожнині крові) з пораненням лівого купола діафрагми. Характер та морфологічні властивості виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок однократної травматичної дії гострим предметом, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), за давністю може відповідати вказаному терміну - 2.09.2018 р. (а.с. 161-165).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_21 підтвердила висновок судово-медичної експертизи, показала, що сила удару ножем була достатньою для заподіяння колото-різаного поранення, що було виявлено у малолітнього ОСОБА_22 ранового каналу у потерпілого до 4,5 см, в даному випадку мало місце проникнення в плевральну порожнину, внаслідок чого утворився крововилив в плевральній порожнині, що потребувало розширеного оперативного втручання. Ушкодження плеври небезпечне для життя, у зв"язку з чим виявлене у потерпілого тілесне ушкодження відноситься до категорії тяжких. Тілесне ушкодження у ОСОБА_23 виникло не просто внаслідок притуляння ножа до тіла, в даному випадку повинен був бути натиск, була сила прикладання. Коли людина відчуває якийсь подразник, вона навпаки намагається уникнути його, а не наштрикатися на якийсь предмет. Ніж дуже великий предмет і не може сам проникнути до тіла. Якщо б потерпілому не була своєчасно надана медична допомога, можливий був летальний наслідок, оскільки внаслідок крововиливу кров згортається і людина не може дихати.

Згідно з даними алкотесту за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_7 2.09.2019 р. о 21.26 год. перебувала у стані алкогольного сп"яніння з показниками алкоголю 1,61 проміле (а.с. 110).

Наведені докази суд вважає належними, допустимими, такими, що доводять вину ОСОБА_7 поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, оскільки вона умисно заподіяла тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст. 15, п.2 ч.2 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство малолітньої дитини.

Суд вважає зазначену кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_7 не вірною і перекваліфіковує її дії на ч.1 ст. 121 КК України виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах на злочин є закінченим, згідно з нормою ч.2 ст. 15 КК України, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закнчено з причин, які не залежали від її волі.

Згідно з ч.2 ст. 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб"єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Аналізуючи зібрані в справі докази, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого ОСОБА_7 діяння, зокрема, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію поранення, яке було заподіяне одне, причину припинення злочинних дій (побачила рану на спині та дитина сказала, що їй боляче), поведінку винної після заподіяння ножового поранення (попросила мати викликати швидку допомогу, сама надавала сину допомогу - перенесла його на ліжко, затуляла рану, обробляла її перекиснем водню і зеленкою чи йодом), суд не вбачає прямого умислу ОСОБА_7 на умисне вбивство сина ОСОБА_15 , оскільки обвинувачена хоча і передбачала суспільно небезпечні наслідки своїх дій - спричинення ножового поранення в область спини, лише свідомо припускала їх настання, у противному разі вона могла довести злочин до кінця, продовжуючи свої дії, проте, почала надавати потерпілому допомогу та попросила мати викликати швидку допомогу. Суд вважає, що докази, які б свідчили про бажання обвинуваченої ОСОБА_7 наслідків саме у вигляді смерті ОСОБА_10 , відсутні.

Доводи сторони захисту про те, що дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ст. 128 КК України як необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, оскільки вона не мала умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень сину і на позбавлення його життя, необгрунтовані.

Наносячи на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно, цілеспрямовано, з достатньою силою удар ножем в життєво важливий орган - спину малолітнього потерпілого - семирічної дитини, яка лежала на кріслі на животі, обвинувачена достеменно усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачала, що внаслідок такої її поведінки можливі такі наслідки, як заподяння тяжкого тілесного ушкодження.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд визнає надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

В якості обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння та вчинення злочину щодо малолітньої особи.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, особу винної, яка не судима, характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, наведені пом"якшуючу і обтяжуючі покарання обставини, її ставлення до вчиненого, і обирає їй покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з даними висновку судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_7 на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється, не виявляла ознак тимчасового розладу психічної діяльності, виявляла ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, і за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_7 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, за своїм психічним станом могла повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, потребує протиалкогольного лікування (а.с. 155-160).

Суд стягує з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведення експертиз.

Речові докази - рушник білого кольору зі слідами бурого кольору, ніж з рукояткою синього кольру, змиви плями речовини бурого кольору, спортивні штани чорного кольору у сірий візерунок, футболку чорного кольору з білим малюнком, зрізи нігтьовх пластин з правої та лівої рук ОСОБА_7 , змиви з лівої та правої рук ОСОБА_7 , - підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_7 обчислювати з 03.09.2018 р.

Стягнути з ОСОБА_7 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 26706,50 грн.

Речові докази рушник білого кольору зі слідами бурого кольору, ніж з рукояткою синього кольру, змиви плями речовини бурого кольору, спортивні штани чорного кольору у сірий візерунок, футболку чорного кольору з білим малюнком, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_7 , змиви з лівої та правої рук ОСОБА_7 - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий -

Суддя -

Присяжні -