Провадження № 1-кс/201/5420/2019
УХВАЛА

06 вересня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді Антонюка О.А.

з секретарем судового засідання - Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання Дніпровської міської ради про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська передано клопотання Дніпровської міської ради про скасування арешту майна. В обґрунтування заявленого клопотання заявник посилається на те, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 року у справі № 38/5005/11447/2012 про визнання банкрутом КП «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради затверджено мирову угоду, укладену 18 липня 2013 року між КП «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради та ТОВ «СОЛЯРИС.». Цією ж ухвалою провадження у справі про банкрутство припинено. Відповідно до п. 3.1.9. зазначеної мирової угоди, боржник зобов`язується задовольнити включені до реєстру вимоги кредитора ТОВ«СОЛЯРИС.» на загальну суму 66118432.83 грн. шляхом передачі як відступного у власність кредитору об`єктів нерухомого майна, включених до ліквідаційної маси, зокрема об`єкт нерухомого майна-на другому поверсі житлового будинку літ. А-2 нежитлове приміщення № 15, загальною площею 145.5 кв. м, яке складається з позицій 1-13, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 4 (на теперішній час- АДРЕСА_1 ).

В подальшому, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013 року у справі № 38/5005/11447/2012 про банкрутство КП «Спеціалізована ремонтно- будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради, мирову угоду від 18 липня 2013 року, затверджену ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 року - визнано недійсною.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року клопотання старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Федосєєва Є .О., про арешт майна задоволено. Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: на другому поверсі житлового будинку літ. А-2 нежитлове приміщення №15, загальною площею 145.5 кв. м, яке складається з позицій 1-13, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 4 ( АДРЕСА_1 ). За даним фактом 13 вересня 2013 року відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, були внесені до ЄРДР (кримінальне провадження № 0000203).

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 29 січня 2014 року № 15/47 «Про об`єкти права комунальної власності територіально громади міста Дніпропетровська» відзначено, що об`єкти нерухомого майна згідно з додатком - є об`єктами права комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська (зокрема, спірний об`єкт).

Також Дніпропетровська місцева прокуратура № 2 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах Дніпропетровської міської ради з позовною заявою до ОСОБА_1 , Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа: ТОВ "СОЛЯРИС." про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння спірного об`єкта. Рішенням зазначеного суду від 06 липня 2016 року по справі № 200/4207/14-ц в задоволенні позову відмовлено. Проте, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області задоволено частково, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2016 року в частині відмови Дніпропетровській місцевій прокуратурі № 2 в інтересах Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння скасовано і в цій частині позов задоволено; витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради нерухоме майно в житловому будинку літера А-2 нежитлове приміщення № 15, загальною площею 145.5 кв. м, яке складається з позицій 1-13, що розташоване в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2019 року по вищезазначеній справі касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року в частині задоволення позову Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 в інтересах Дніпропетровської міської ради про витребування майна із чужого незаконного володіння залишено без змін.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27 листопада 1991 року № 46, рішення Дніпропетровської міської ради від 26 вересня 2001 року № 26/23, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2016 року по справі № 200/4207/14-ц, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року по зазначеній справі, 23 березня 2017 року державним реєстратором Гладковим Д. Ю. зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на зазначений об`єкт нерухомого майна за територіальною громадою міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, номер запису про право власності 19672463, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01.

Враховуючи вищевикладене, територіальна громада міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, є власником нежитлового приміщення № 15, загальною площею 145.5 кв. м, розташованого на другому поверсі житлового будинку літ. А-2, яке складається з позицій 1-13 за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Арешт накладено для забезпечення збереження нерухомого майна, яке було незаконно вилучено у територіальної громади міста на користь третіх осіб, до моменту повернення нерухомого майна законному власнику - територіальній громаді міста в особі Дніпровської міської ради. Право власника зазначеного об`єкта нерухомого майна-Дніпровської міської ради на володіння, користування та розпорядження своєю власністю обмежене в силу положень чинного КПК України. Оскільки, на цей час нерухоме майно повернуто законному власнику, в його арешті вже немає потреби та навпаки, чинність арешту обмежує законні права Дніпровської міської ради на володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомості.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні (об`єднаному) № 0000203 від 16 вересня 2013 року відповідно до відповіді прокуратури Дніпропетровської області від 21 серпня 2019 року № 17/1-657вих 19, проводиться першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, відповідно до даної відповіді, досудове розслідування триває, остаточне рішення не прийняте.

Отже, заявник просить суд скасувати арешт майна № 2838937 в Державному реєстрі речових прав, накладений на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/13697/13-к від 04 жовтня 2013 року на об`єкт нерухомого майна, а саме: на другому поверсі житлового будинку літ. «А-2» нежитлове приміщення № 15, загальною площею 145.5 кв. м, яке складається з позицій 1-13, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Артема, 4, ( АДРЕСА_1 ).

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, з`ясувавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що дійсно частиною 1 статті 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Згідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 року у справі № 38/5005/11447/2012 про визнання банкрутом КП «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради, затверджено мирову угоду, укладену 18 липня 2013 року між Комунальним підприємством «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради та ТОВ «СОЛЯРИС.». Цією ж ухвалою провадження у справі про банкрутство припинено.

Відповідно до п. 3.1.9. зазначеної мирової угоди, боржник зобов`язується задовольнити включені до реєстру вимоги кредитора ТОВ«СОЛЯРИС.» на загальну суму 66118432.83 грн. шляхом передачі як відступного у власність кредитору об`єктів нерухомого майна, включених до ліквідаційної маси, зокрема об`єкт нерухомого майна-на другому поверсі житлового будинку літ. А-2 нежитлове приміщення № 15, загальною площею 145.5 кв. м, яке складається з позицій 1-13, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 4 (на теперішній час- АДРЕСА_1 ).

В подальшому ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013 року у справі № 38/5005/11447/2012 про банкрутство КП «Спеціалізована ремонтно- будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради, мирову угоду від 18 липня 2013 року, затверджену ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 року - визнано недійсною.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року клопотання старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Федосєєва Є .О., про арешт майна задоволено. Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: на другому поверсі житлового будинку літ. А-2 нежитлове приміщення №15, загальною площею 145.5 кв.м, яке складається з позицій 1-13, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 4 ( АДРЕСА_1 ). Постановляючи вищевказану ухвалу, слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотання старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Федосєєва Є.О. встановив, що посадові особи Комунального підприємства «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам територіальної громади м. Дніпропетровська, під час слухання справи про банкрутство зазначеного підприємства, діючи умисно, уклали та погодили мирову угоду від 18 липня 2013 року, що у подальшому призвело до відчуження приміщень, що належать до об`єктів комунальної форми власності у м. Дніпропетровську, на користь ТзОВ «Солярис», за заниженою вартістю, що спричинили тяжкі наслідки.

За даним фактом 13 вересня 2013 року відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, були внесені до ЄРДР (кримінальне провадження № 0000203).

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 29 січня 2014 року № 15/47 «Про об`єкти права комунальної власності територіально громади міста Дніпропетровська» відзначено, що об`єкти нерухомого майна згідно з додатком - є об`єктами права комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська (зокрема, спірний об`єкт).

Також Дніпропетровська місцева прокуратура № 2 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах Дніпропетровської міської ради з позовною заявою до ОСОБА_1 , Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛЯРИС." про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння спірного об`єкта. Рішенням зазначеного суду від 06 липня 2016 року по справі № 200/4207/14-ц в задоволенні позову відмовлено. Проте, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області задоволено частково, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2016 року в частині відмови Дніпропетровській місцевій прокуратурі № 2 в інтересах Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння скасовано і в цій частині позов задоволено; витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради нерухоме майно в житловому будинку літера А-2 нежитлове приміщення № 15, загальною площею 145.5 кв. м, яке складається з позицій 1-13, що розташоване в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2019 року по вищезазначеній справі касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року в частині задоволення позову Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 в інтересах Дніпропетровської міської ради про витребування майна із чужого незаконного володіння залишено без змін.

Відповідно до п. 1 ч. З ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27 листопада 1991 року № 46, рішення Дніпропетровської міської ради від 26 вересня 2001 року № 26/23, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2016 року по справі № 200/4207/14-ц, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року по зазначеній справі, 23 березня 2017 року державним реєстратором Гладковим Д. Ю. зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на зазначений об`єкт нерухомого майна за територіальною громадою міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, номер запису про право власності 19672463, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01.

Враховуючи вищевикладене, територіальна громада міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, є власником нежитлового приміщення № 15, загальною площею 145.5 кв. м, розташованого на другому поверсі житлового будинку літ. А-2, яке складається з позицій 1-13 за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ст. 321, ст. ст. 325, 328 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, суб`єктами права; приватної власності є фізичні та юридичні особи, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Абзацом 2 ч. 1 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Арешт накладено для забезпечення збереження нерухомого майна, яке було незаконно вилучено у територіальної громади міста на користь третіх осіб, до моменту повернення нерухомого майна законному власнику - територіальній громаді міста в особі Дніпровської міської ради. Право власника зазначеного об`єкта нерухомого майна-Дніпровської міської ради на володіння, користування та розпорядження своєю власністю обмежене в силу положень чинного КПК України.

Оскільки, на цей час нерухоме майно повернуто законному власнику, в його арешті вже немає потреби та навпаки, чинність арешту обмежує законні права Дніпровської міської ради на володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна тощо, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

При цьому, підсудність таких клопотань, які подаються в порядку ст. 174 КПК України, положеннями глави 17 цього Кодексу - «Арешт майна», не врегульовано.

Вимогами статті ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України передбачені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді, або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні (об`єднаному) № 0000203 від 16 вересня 2013 року відповідно до відповіді прокуратури Дніпропетровської області від 21 серпня 2019 року № 17/1-657вих 19, проводиться першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, відповідно до даної відповіді, досудове розслідування триває, остаточне рішення не прийняте.

Отже, заявник просить суд скасувати арешт майна № 2838937 в Державному реєстрі речових прав, накладений на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/13697/13-к від 04 жовтня 2013 року на об`єкт нерухомого майна, а саме: на другому поверсі житлового будинку літ. «А-2» нежитлове приміщення № 15, загальною площею 145.5 кв. м, яке складається з позицій 1-13, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Артема, 4, ( АДРЕСА_1 ).

На підставі ст. 98 КПК України вказане майно є предметом злочину, що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, і є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі
Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна, зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до: a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи; b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.
Стаття 91 КПК України передбачає обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. 1. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);...6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 93 КПК України встановлює критерії збирання доказів: 1. Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. 2. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Суд приходить до висновку, що за дослідженими матеріалами клопотання є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищезазначене майно зараз не має ознаки доказу у кримінальному провадженні, та не є предметом злочину і не існують ризики можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчудження.

На підставі викладеного, а також з врахуванням матеріалів клопотання та наданих доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання міськради.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 4, 5 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17 листопада 2010 року), ст. 26, 40, 91, 93, 131, 132, 170, 171, 174 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна № 2838937 в Державному реєстрі речових прав, накладений на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/13697/13-к від 04 жовтня 2013 року на об`єкт нерухомого майна, а саме: на другому поверсі житлового будинку літ. «А-2» нежитлове приміщення № 15, загальною площею 145.5 кв. м, яке складається з позицій 1-13, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Артема, 4, (вул. Січових стрільців, буд. 4).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її постановлення та підлягає негайному виконанню.

Суддя О.А. Антонюк