Справа № 444/1433/19
Провадження № 1-кп/444/199/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Боянець Жовківський район Львівська область, проживає АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не працює, вважається раніше не судимим, ІПН НОМЕР_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

ВСТАНОВИВ :

12.04.2019 р. ОСОБА_4 , знаходячись на території свого господарства у АДРЕСА_1 , розмістив у причіп сірого кольору, який був причіпленим до автомобіля марки «Нісан Фронтера» червоного кольору, реєстраційний знак Республіки Польща, рештки тваринного походження (копита, голови шкіри), які утворилися в результаті проведеного ним розбирання яловичих туш 10 телят, після чого, 13.04.2019, близько 11 години, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, в порушення ст. 33 Закону України «Про відходи», якою заборонено несанкціоноване скидання і розміщення відходів, ст.46 Закону України «Про охорону земель», яка зобов`язує громадян забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення, ст.16 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», яка покладає обов`язок дотримання вимог ветеринарних, санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм під час виробництва, переробки та реалізації продукції тваринництва, ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», яка зобов`язує громадян здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, забрудненню навколишнього середовища, використовуючи зазначений вище транспортний засіб, вивіз вказані рештки тваринного походження в урочище Станіслівка, поблизу с. Боянець. Жовківського району Львівської області, які скинув у яму розміром 3x5 м і тим самим забруднив земельну ділянку відходами, шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля, створивши небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, яка проявилась у накопиченні в грунті токсичних хімічних сполук, хвороботворних бактерій та паразитів, які можуть викликати спільні для людей і тварин захворювання.
Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчинені забруднення земель відходами, шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля, внаслідокпорушення спеціальних правил, що спричинило небезпеку для життя, здоров`я люде та довкілля, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.
07.06.2019 року між заступником начальника Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), відсутності обставин, які обтяжують покарання, а тому досягають згоди, що на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 239 КК України у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн.

Крім того, згідно умов даної угоди підозрюваному роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості, затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а відтак просить затвердити угоду.

Захисник просить затвердити дану угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається,

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 239 КК України, визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження шкода завдана державним та суспільним інтересам, потерпілого у справі немає.

У ст. 472 КПК України, визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та підозрюваним відповідає вимогам передбаченим ст. 471- 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок. Так, судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ст. 474 ч. 4 підозрюваний розуміє. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, суд перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України прийшов до висновку про відсутність підстав передбачених для відмови в затвердженні угоди передбачених ст. 474 ч. 6, 7 КПК України, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним підлягає затвердженню.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, суд вважає за необхідне обрати щодо підозрюваного покарання за ч. 1 ст. 239 КК України у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн.

Керуючись ст. 314, 368-371, 373, 374, 472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.06.2019 року між заступником начальника Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000530.

ОСОБА_4 визнати винним та засудити за ч. 1 ст. 239 КК України до штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_4 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 07.06.2019 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1