Справа № 461/8999/19
Провадження № 1-кс/461/9850/19
УХВАЛА

20.11.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2019 року до суду надійшла скарги ОСОБА_3 . Свої вимоги заявник мотивує тим, що 21 жовтня 2019 року він звернувся до Галицького відділу поліції у м. Львові із заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України. Суть порушення полягає в умисному невиконанні рішення суду, яким останню зобов`язано не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні квартирою. Посадовими особами органу поліції відомості про кримінальне правопорушення не були внесені до ЄРДР. Просить суд зобов`язати розпочати досудове розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та просив задовольнити. Пояснив, що рішення суду перебувало на примусовому виконанні у Галицькому відділі ДВС м. Львів, проте завершене державним виконавцем у зв`язку з неможливістю виконання.

Галицький відділ поліції ГУ Національної поліції у Львівській області свого представника до суду не направив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги шляхом направлення сповіщення на офіційну електронну адресу державного правоохоронного органу.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08 серпня 2016 року (справа № 461/3893/16-ц) зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 в користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом видачі дублікату ключів від вхідних дверей та забезпечення йому безперешкодного доступу до даної квартири.

08 жовтня 2019 року державним виконавцем Галицького відділу ДВС м. Львів було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 59609509, оскільки боржником рішення суду не виконане. До органу поліції направлено повідомлення про ухилення від виконання рішення суду.

21 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області із заявою, в якій просив внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за ст. 382 КК України та розпочати досудове розслідування.

Листом т.в.о. начальника відділу поліції від 08 листопада 2019 року ОСОБА_3 повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 21 жовтня 2019 року.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 Кримінального кодексу України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 382 Кримінального кодексу України встановлена кримінальна відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Невиконання судового рішення полягає у невжитті особою, на яку покладено виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Враховуючи зазначене, факт завершення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у зв`язку з невиконанням такого боржником, слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 від 21 жовтня 2019 року містить відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Тому, лише шляхом здійснення досудового розслідування із застосуванням процесуальних можливостей органу поліції щодо збирання доказів можливо встановити необхідні обставини.

Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 21 жовтня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення.

Повний текст ухвали проголошений 22 листопада 2019 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1