Справа № 308/5756/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, а саме самовільне залишення особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
13.09.2017 року за поданням начальника Ужгородського районного відділення Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було постановлено ухвалу про встановлення адміністративного нагляду відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, строком на один рік, застосувавши до нього такі обмеження:
- заборони виходу з будинку АДРЕСА_1 , в період з 22:00 год. до 05:00 год. наступної доби;
- заборона відвідування кафе, барів, ресторанів та спеціалізованих відділів по реалізації спиртних напоїв;
- заборона виїзду за межі Ужгородського району без дозволу Ужгородського РВІЗ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області;
- з`являтись для реєстрації в Ужгородський РВП Ужгородський ВП ГУНП в Закарпатській області в першу та третю суботу місяця в період з 09:00 год. по 14:00 год.
В свою чергу, громадянин ОСОБА_4 , будучи присутнім в судовому засіданні при розгляді даного подання та знаючи, що судом було застосовано щодо нього вказані обмеження, а також в подальшому будучи особисто ознайомлений з ухвалою суду, про що свідчить підпис останнього у даній ухвалі, тобто об`єктивно усвідомлюючи свій обов`язок дотримуватись встановлених судом обмежень у конкретний період часу, не дотримався таких, оскільки покинув місце свого проживання та виїхав за межі Ужгородського району на тривалий період часу, не повідомивши відповідні органи, чим порушив умови адміністративного нагляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. По суті фактичних обставин справи пояснив, що був ознайомлений із обмеженнями, однак дійсно залишав місце свого проживання без повідомлення поліції та не з`являвся на реєстрацію без поважних причин.
Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 місяця арешту, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 07.11.2018 року.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є раніше судимим та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Зважаючи на положення статті 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, зважаючи на те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту строком на 1 місяць.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд також виходить з того, що ОСОБА_4 після вчинення даного кримінального правопорушення, був засуджений вироком Залізничного районного суду м. Львова від 07.11.2018 року за ч. 4 ст. 187 КК України, до 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до положень ч. 4 ст. 70 КК України слід призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань, застосувавши правила складання покарань, визначені п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді 1 /один/ місяць арешту.
На підставі ст.ст. 70, 72 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарання за цим вироком та вироком Залізничного районного суду м. Львова від 07.11.2018 року, та остаточно призначити йому покарання у вигляді 8 /вісім/ років і 1 /один/ місяць позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, а саме з 31.08.2018 року.
Судові витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1