Справа № 513/924/19
Провадження № 1-кс/513/317/19
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

23 серпня 2019 року Слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділення Саратського відділення поліції Білгород-Дністровського відділу поліції ВП ГУНП України в Одеській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості відомостей про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, яку обґрунтував тим, що 16 серпня 2019 року до СВ Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ним було подано заяву в порядку ст. 214 КПК України про вчинений відносно ОСОБА_3 злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

В заяві йшлося про те, що 15.06.2019 року ОСОБА_3 отримав акт про результати документальної позапланової перевірки з питань дотримання податкового законодавства, за період з 01.01.2017 року по 31 грудня 2017 року № 1099/15-32-13-04/ від 07.06.2019 року, складений головним державним ревізором-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків та зборів з фізичних осіб ОСОБА_4 .

За результатами перевірки виявлено, що нібито він отримав дохід від продажу продукції тваринництва від ТОВ "ААРОН БУЛЛЗ", у розмірі 236250 гривень за 1-й квартал 2017 року та не сплатив податок на доходи фізичних осіб до бюджету у розмірі 42525 грн., а також військовий збір у сумі 3543,75 грн.

З актом перевірки ОСОБА_3 не згоден, оскільки в період з 2016 року по 2018 рік договір про продаж продукції тваринництва з ТОВ "ААРОН БУЛЛЗ" не підписував та продукцію не продавав, коштів, зазначених в акті не отримував ні на картковий рахунок, ні готівкою.

ОСОБА_3 вважає, що невідомі особи вчинили відносно нього шахрайські дії і завдали йому значних збитків.

Цього ж дня вказана заява була зареєстрована спочатку у канцелярії за номером В-145, а потім передана до чергової частини Саратського ВП, де була зареєстрована в ІТС ІПНП № 2543 від 16.08.2019 року.

Однак, начальником СВ Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП ОСОБА_5 всупереч вимогам ст.214 КПК України, була допущена бездіяльність, яка полягає у не визначенні слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування та у невнесенні відомостей про вчинений злочин до ЄРДР.

Посилаючись на ці обставини, адвокат ОСОБА_2 просить зобов`язати начальника СВ Саратського відділення поліції Білгород-Дністровського відділу поліції ВП ГУНП України в Одеській області або іншу уповноважену особу внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення, а також провести інші процесуальні дії, пов`язані з досудовим розслідуванням вказаних у заяві обставин.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, приходжу до таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За положеннями частин 1, 3 ст.58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, повноваження представника потерпілого мають вважатися підтвердженими, якщо - на додаток до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, передбаченого пунктом 1 статті 50 КПК України, представник надав хоча б один з документів, передбачених пунктом 2 частини першої цієї ж статті.

Така позиція суду ґрунтується на правовому висновку, який міститься у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 752/11464/16-к16.

Судом встановлено, що заяву про вчинене кримінальне правопорушення до Саратського ВП БДВП ГУНП в Одеській області в інтересах ОСОБА_3 подав адвокат ОСОБА_2 .

Скаргу до слідчого судді на бездіяльність слідчого в інтересах ОСОБА_3 подав ОСОБА_2 , який на підтвердження своїх повноважень надав лише ордер серії ОД № 277708. Проте, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність до скарги не додано.

Отже, не доведено, що ОСОБА_2 набув статусу представника потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.

Пунктами 1, 3, 6, 7 ч. 2 ст. 303 КПК України визначено, що скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу. Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала про повернення скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскільки до скарги, поданої та підписаної адвокатом ОСОБА_2 не долучені документи, які підтверджують ого повноваження діяти від імені потерпілого ОСОБА_3 , то відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 303 КПК України скарга підлягає поверненню ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 369-372, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділення Саратського відділення поліції Білгород-Дністровського відділу поліції ВП ГУНП України в Одеській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості відомостей про кримінальне правопорушення - повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1