Справа № 504/3578/19
Провадження № 1-кс/504/1249/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 смт. Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі- ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4 смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу в межах кримінального провадження № 0001115 від 12.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець с. Сербка, громадянин України,

проживає та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

офіційно не працює, має двох неповнолітніх дітей, вагітну співмешканку,

раніше не одноразово судимого,

в останнє 19.06.2013 року Комінтернівським районним судом Одеської області,

за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, звільнений 03.10.2017 року, судимість не знята та не погашена,

про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,

передбачених ч. 3 ст. 185 КК України повідомлено 18.10.2019 року,

за участі:

слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 ,

прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури

Одеської області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001115 від 12.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 30.09.2019 року на 01.10.2019 року в нічний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, на вчинення таємного викрадення чужого майна прибув до приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , завчасно знаючи, що мешканець будинку ОСОБА_8 відсутній.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 переліз через огорожу, таким чином проникнувши до огородженої території приватного домоволодіння розташованого за вказаною адресою, де виявив металеву алюмінієву шафу, вагою 35 кг металевий композитний диск, вагою 10 кг, електричний двигун, потужністю 3 кВ, приєднаний до саморобної циркулярної машини та електричну кутову шліфувальну машинку, марка якої не визначена, які вирішив таємно викрасти.

Надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 перебуваючи на території зазначеного приватного домоволодіння, де користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, умисно, повторно, з корисливого мотиву, переслідуючи ціль незаконного збагачення, таємно викрав: металеву алюмінієву шафу, вагою 35 кг, вартістю 770 гривень, металевий композитний диск, вагою 10 кг, вартістю 45 гривень, електричний двигун, потужністю 3 кВ, вартістю 1300 гривень та електричну кутову шліфувальну машинку, марка якої не визначена, вартістю 300 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 2415 гривень.

Органом досудового розслідування інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч. 3 ст. 185 КК України.

18.10.2019 ОСОБА_5 повідомлено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України.

У своєму клопотанні слідчий вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженні, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою з можливість внесення застави, оскільки підозрюваний, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується відсутністю офіційного місця роботи та навчання, міцних соціальних зв`язків, наявний задовільний стан здоров`я, відсутність відомостей про наявність тяжких, у тому числі, психічних хвороб, та молодий вік.

На цій підставі в судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Захисник адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний заперечували проти запропонованого слідчим запобіжного заходу, вважали його надмірним, і просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши слідчого, прокурора, адвоката, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

Відповідно до положення ст. 5 Конвенції з захисту прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно із положенням підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитись на судове засідання.

Згідно зі статтею 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Правові наслідки недоведення або часткового доведення зазначених обставин передбачені частинами другою четвертою цієї ж статті.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Слідчий суддя вважає, що обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена зібраними по справі матеріалами а саме:

-протоколом огляду місця події від 11.10.2019 року, в ході якого встановлено місце вчинення крадіжки, а саме територія приватного ломоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який повідомила, що в період з 30.09.2019 по 11.10.2019 з території його приватного домоволодіння викрадено майно, зазначив перелік викраденого майна;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.10.2019, який повідомив, що 04ю10.2019 односельчанин ОСОБА_5 продав йому металеву шафу, металевий диск, електричний двигун та кутову шліфувальну машинку;
-протоколом огляду від 11.10.2019 року, в ході якого за заявою про добровільне надання свідок ОСОБА_9 надав слідчому на огляд металеву шафу та металевий диск, які 04.10.2019 придбав у ОСОБА_5 ;
-протоколом впізнання особи за фотознімками від 13.10.2019 за участю свідка ОСОБА_9 в ході якого він чітко впізнав на фото № 2 ОСОБА_5 як особу, яка продала йому 04.10.209 металеву шафу та металевий диск,
-іншими матеріалами досудового розслідування, які у сукупності викривають підозрюваного у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою провину в скоєнні кримінального правопорушень визнав повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив слідчому судді обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, свою вину визнав повністю.

У справі ЄСПЛ «Луценко проти України» в остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (див. рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany), заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74).

Право на свободу є одним із основоположних прав людини, яке має виняткову роль як засіб забезпечення інших прав і свобод людини. Це право гарантується статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 29 Конституції України.

Стаття 5 Конвенції передбачає фізичну свободу людини, яка полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом, як передбачено частиною другою статті 29 Конституції України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закон чітко визначив (стаття 183 КПК України), що тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд беззаперечно погоджується з тим, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, не одружений, не навчається.
Слідчий суддя, серед іншого, враховує характер підозрюваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у якій його переслідують за законом, і його міжнародні контакти.

Саме на такий обов`язок суду звернуто увагу у справі ЄСПЛ (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Тим самим ОСОБА_5 може ухилятись від правосуддя.
Крім того, суд погоджується, що на даній стадії досудового розслідування існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків кримінального правопорушення, потерпілих.
Також доведено, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином ризики передбачені ст. 177 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 встановлені.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

«Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу» (пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

Слідчий суддя приймає до уваги наявність у ОСОБА_5 вагітну громадянську дружину, двох неповнолітніх дітей які проживають і перебувають на його утриманні.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя, з урахуванням особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, характеру інкримінованого кримінального правопорушення та спосіб його скоєння, вважає доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, і не знаходить достатніх підстав для обрання підозрюваному найменш суворого запобіжного заходу- особистого зобов`язання.

Слідчий суддя приймає до уваги принцип невинуватості особи, враховує повагу до особистої свободи і недоторканості особи, однак зважує ці принципи у сукупності із цілями і завданнями кримінального провадження, якими у відповідності до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя вважає можливим встановити підозрюваному обов`язки передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Запобіжний захід не може бути обраний більш ніж на кінцеву дату досудового розслідування за вищевказаною постановою.

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави залишити без задоволення.

Клопотання захисника- адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Строком на 57 діб заборонити ОСОБА_5 , залишати житло: АДРЕСА_1 , в період часу з 20.00 годин до 07.00 годин наступного дня.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого слідчої групи Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, суду за кожною вимогою;
повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання;
не відвідувати кафе, бари, ресторани, та інші місця, в яких реалізують спиртні напої;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
не спілкуватись з потерпілим та свідками даних кримінальних правопорушень;
докласти зусиль для пошуку роботи, про що повідомити суд протягом 30 діб;
Строк дії запобіжного заходу рахувати з 21.10.2019 року до 16.12.2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити Лиманському ВП ГУ НП в Одеській області.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного було покладено відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1