Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/413/2019 Справа №641/9325/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
представника Качанівської ВК №54 ОСОБА_4
засудженої ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_5 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування свого клопотання засуджена ОСОБА_5 посилалась на те, що вона відбула встановлену законом частину покарання, довела своє виправлення, та погіршився стан її здоров`я, а тому є підстави для її умовно-дострокового звільнення.
Засуджена своє клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримала, просила задовольнити.
Захисник клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення підтримала, просила задовольнити.
Представник Качанівської ВК № 54 просила відмовити в задоволенні клопотання засудженої.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , при цьому зазначив, що відповідно до КПК України, засуджена своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці повинна довести своє виправлення. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Однак, ОСОБА_5 свою вину не визнавала протягом всього часу розгляду кримінальної справи відносно неї, не має жодного заохочення, мала чотири стягнення. Характеризується негативно, своє виправлення не довела.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 засуджена 20 травня 2019 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ч.1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою, та строк відбуття покарання визначено рахувати з 07.10.2015 року; час перебування під вартою до вступу вироку в законну силу визначено обраховувати з розрахунку, що один такий день відповідає 2 дням позбавлення волі. Станом на 03.12.2019 року відбута частина строку складає 8 років 1 місяць 7 днів, не відбута частина строку 1 рік 10 місяців 23дні.
Відповідно до характеристики Качанівської виправної колонії № 54 від 15.11.2019р. року, де ОСОБА_5 перебуває з 17.10.2019 року, остання знаходиться в місцях позбавлення волі з 07.10.2015 року. Під час перебування у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» характеризувалась посередньо. Мала чотири стягнення, заохочень не мала.
В Качанівській ВК № 54, за час відбування покарання, з 17.10.2019 року, дисциплінарних стягнень та заохочень не мала. Працевлаштована швачкою. Порушень правил техніки безпеки не допускає. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою отримання поблажливого ставлення. До виконання передбачених законом вимоги персоналу установи ставиться задовільно, але потребує контролю з боку представників адміністрації. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Вину за вироком суду у скоєному не визнала.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як витікає зі змісту вказаної статті кримінального закону, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, оскільки умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього, всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі, й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у кожному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що, відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання.
Розв`язуючи дане клопотання, суд виходить з того, що згідно положень закону, умовно-дострокове звільнення засудженого можливе за обов`язкової і одночасної наявності для цього підстав і умов саме в їх сукупності, в тому числі - не тільки щодо фактичного відбуття засудженим встановленої законом частини призначеного судом покарання, а й виправлення засудженого.
З огляду на викладене, враховуючи особу засудженої ОСОБА_5 , яка, будучи засудженою за вчинення, злочину, що відносяться до категорії особливо тяжких, відбула частину строку покарання, що складає 8 років 1 місяць 7 днів, невідбута частина строку складає - 1 рік 10 місяців 23 дні, а також зважаючи на її відношення до вчиненого злочину, яке не змінилось, враховуючи, що згідно особової справи вона лише стає на шлях виправлення, за весь час відбування покарання характеризується неоднозначно, як задовільно, так і негативно, проте, дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи з метою отримання поблажливості, суд дійшов висновку, що всі вказані обставини в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженої, стійке становлення її на шляхи виправлення, усунення з її психіки порочних нахилів, що сприяли вчиненню злочину, та одночасне прищеплення їй таких поглядів і звичок в дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.
Таким чином, засуджена ОСОБА_5 на даний час стає на шлях виправлення, але не довела свого виправлення, а також факту недоцільності подальшого виконання призначеного покарання внаслідок досягнення цілей покарання в процесі його відбування, а тому, до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що дане клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_5 є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 діб. Для засудженої строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Суддя- ОСОБА_1