Справа № 214/2941/17
1-кп/214/296/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року колегія суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі об`єднане кримінальне провадження за №0000865 та №0000395 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:прокурора ОСОБА_7 , представника потерпілого - ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор надала клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодообвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тривалий час розшукувався за скоєння цього злочину, відносно нього розглядається Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу кримінальне провадження за ч.2 ст. 289 КК України та він ухилявся від досудового розслідування. Вказане свідчить, що обвинувачений може вчинити нове кримінальне правопорушення, ухилитись від суду, впливати на свідків, знищити речові докази та вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження строків тримання під вартою. Надав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт під час розгляду якого просив врахувати, що він перебуває під вартою понад півтора року, раніше не судимий, має вищу освіту, офіційно працює в ТОВ «Криворізька будівельна компанія», має на утриманні малолітню дочку, постійне місце проживання, позитивні характеристики. Вважає посилання прокурора про те, що він переховувався від органу досудового розслідування помилковим, оскільки за характером своєї роботи постійно перебував у відрядженнях.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 підтримав клопотання свого підзахисного мотивуючи необхідність зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт рішеннями ЄСПЛ зважаючи на тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого та його міцних соціальних зв`язків, тому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заперечував проти клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 , кожен окремо, заперечували проти клопотання прокурора, підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 .
Вислухавши клопотання сторони захисту та обвинувачення, думку обвинувачених їх захисників, інших учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою строком на два місяці, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з матеріалів провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 289 КК, які відповідно до ст. 12 КК відносяться до тяжкого злочину (ч. 3 ст. 185 КК) та особливо тяжкого злочину (ч. 3 ст. 289 КК), за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років.
При оцінці ризику у вигляді можливого переховування ОСОБА_5 від суду, місцевий суд, окрім тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), враховує відомості про переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування та перебування його у розшуку з 25 травня 2017 року, що підтверджується відповідною постановою слідчого від 14.06.2017 року.
При цьому, ОСОБА_5 був затриманий у м. Маріуполі на підставі ухвали слідчого судді про затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя двічі задовольняв клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 в судове засідання (ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2017 року та від 03.01.2018 року)
Крім того, в матеріалах кримінального провадження є відомості, що Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0001490 від 25.05.2017 року щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст. 289 КК України. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні умисного викрадення транспортного засобу вчиненого спільно з ОСОБА_6 13.02.2017 року, обвинувальний вирок щодо якого по цьому обвинуваченню набрав законної сили 12.06.2019 року. Більш того у кримінальному провадженні № 0001490 ОСОБА_5 також перебував у розшуку.
Зазначені вище обставини повністю спростовують посилання обвинуваченого та його захисника про належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час досудового розслідування та міцність його соціальних зв`язків, того що він має постійне місце проживання та реєстрації, а також його позитивні характеристики за місцем роботи та мешкання не ґрунтуються на матеріалах справи.
В обґрунтування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме щодо знищення, схову або спотворення будь-якої із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, прокурор зазначив, що місцезнаходження не всіх викрадених речей встановлено, зокрема не знайдено автомобіль, який був предметом злочину. Такі твердження прокурора суд вважає обґрунтованими, оскільки підтверджуються матеріалами провадження.
Суд вважає обґрунтованими заявлені прокурором ризики, передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК у вигляді можливого впливу на свідків кримінального правопорушення, а також, що ОСОБА_5 може вчинити інший злочин, враховуючи наявність на розгляді в судах двох кримінальних проваджень щодо нього.
Щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою та значний час розгляду кримінального провадження суд зазначає наступне.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 надійшло до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу 14 червня 2018 року. За час його розгляду судом по суті провадження три рази перерозподілялось із зміною головуючого судді, що призводило до його розгляду з початку. Наразі судом допитано потерпілих Балашових, продовжується допит свідків, зокрема допитано ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . У зв`язку з тим, що ряд свідків у судовому засіданні не допитано існує ризик впливу на них обвинуваченим.
Дійсно обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під вартою із 04.06.2019 року згідно з ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області. Проте, суд приходить до висновку, що ризики зазначені прокурором у клопотанні, доведені ним у судовому засіданні не зменшились і підтверджуються матеріалами провадження.
За вище вказаних обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає до задоволення, а клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу належить залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185,ч.3 ст. 289 КК України строком на два місяці, тобто строком до 06 січня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції впродовж семиденного строку із дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11.11.2019 року.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3