Дата документу 15.10.2019 Справа № 332/3373/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/3373/17 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/935/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04 січня 2019 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 11 вересня 2019 року, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , відмовлено, та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період часу, на строк до 09 листопада 2019 року, з покладенням певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри та існуванням ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, прокурором не доведено те, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбачене п.1 ч.1 ст.176 КПК України, обумовлена наявністю ризиків, які визнані судом доведеними, передбачених ст. 177 КПК України.

Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст.176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді до органу досудового розслідування не надійшли відповідні клопотання від осіб, які могли б взяти підозрюваного на поруки, а отже такі особи на момент обрання запобіжного заходу відсутні.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, що свідчить про неможливість обрання йому запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п.3 ч.1 ст.176 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, у зв`язку з тим, що останній зможе продовжувати здійснювати злочинну діяльність, а також дозволить у будь-який час покинути визначене судом місце перебування та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а перевірка дотримання умов домашнього арешту не дозволить забезпечити дотримання покладених на підозрюваного обов`язків.

Проте, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не вмотивував, чому саме прийшов до висновку про недоведення прокурором неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, які фактично визнані судом доведеними, та не вказав, чому саме вищенаведені доводи слідчого та прокурора, на думку суду, не є переконливими.

Згідно з ухвалою слідчого судді, у провадженні СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003120 від 24 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в наступній редакції.

ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав при невстановлених у ході досудового слідства обставинах 51 полімерний зіп-пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта №7-2390 від 14 грудня 2017 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - КАНАБІСОМ, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину складає 56,552 грама, які у подальшому незаконно зберігав, з метою збуту за місцем свого працевлаштування, а саме: у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за зупиночним комплексом «БК «Вогнетрив» по вулиці Лізи Чайкіної, 54-А в місті Запоріжжі, до моменту вилучення працівниками поліції в ході проведення огляду місця події 24 листопада 2017 року в період часу з 17-30 години до 19-00 години.

10 вересня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора на підтримання апеляційної скарги; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.
Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, вислухана думка прокурора, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також конкретні обставини зазначеного правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Обґрунтованість підозри ніким не оспорюється.
Крім того, слідчим суддею встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований.
З врахуванням того, що підозрюваний не оспорює свою причетність до злочину, вчиненого ним 24 листопада 2017 року, має міцні соціальні зв`язки в місті його проживання, приймаючи до уваги майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність в нього на утриманні малолітньої дитини, відсутність судимостей на момент вчинення інкримінованого йому правопрушення, а прокурором не доведено те, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою - цілодобового домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував в оскаржуваній ухвалі.
Зазначені висновки прокурором не спростовані.
Будь-яких об`єктивних даних про те, що ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи заважає кримінальному провадженню, в наданих суду матеріалах провадження немає.
Більш того, на цей час досудове розслідування вже завершено, обвинувальний акт у провадженні вже направлений до суду та призначене підготовче судове засідання.
Тому, в подальшому питання щодо запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 має вирішувати суд першої інстанції у встановленому законом порядку.
З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 11 вересня 2019 року, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період часу, на строк до 09 листопада 2019 року, з покладенням певних обов`язків, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4