У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000486 від 09.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2019 року заявник звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що 13.06.2019 року було накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2114, реєстраційний номер НОМЕР_1 у справі № 295/8761/19, та у зв`язку з проведенням всіх необхідних експертиз просить зняти арешт з вказаного автомобіля.

У судовому засіданні заявник клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

Слідчий у судове засідання не з`явився та надав до суду заяву про проведення розгляду клопотання без його участі, а також виклав заперечення проти задоволення вимог клопотання.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 13.06.2019 року за клопотанням старшого слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений в ході ОМП 09.06.2019 року, та тимчасово позбавлено власника та користувачів можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вказане майно.

Підставою накладення арешту слідчим суддею вказано необхідність забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

А тому враховуючи що майно, на яке накладено арешт, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, потреба у застосуванні арешту на вказане вище майно не відпала і заявником не доведено, що арешт було накладено необґрунтовано, тому підстав для скасування арешту не вбачається.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000486 від 09.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали о 12-45 год. 27 вересня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1