Справа № 521/2258/19
Номер провадження:1-кп/521/829/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 10.01.2019 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 обвинувачуваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

05 квітня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не було завершено.

Судом відповідно до вимог ст.331 КПК України на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки строк перебування його під вартою закінчується.

Прокурор у судовому засіданні вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, враховані при обрані йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.
Вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує той факт, що ОСОБА_3 , обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжкого злочину.
Також, судом встановлено, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним, може спонукати його до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого останній обвинувачується, оскільки міцні соціальні зв`язки відсутні.

Крім того, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, будучи раніше засудженим за вчинення злочину проти власності, ОСОБА_3 знову обвинувачується у скоєні умисного злочину проти власності, з корисливих мотивів, та враховуючи, що він не працевлаштований, що свідчить про відсутність законних джерел доходів для існування, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Стороною захисту не доведено, що встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування або зменшились.
Також судом взяті до уваги відомості про вік і сімейний стан обвинуваченого, які не перешкоджають перебуванню в слідчому ізоляторі, відсутність членів сім`ї чи утриманців, які потребують догляду за ними виключно обвинуваченим.
Зазначені в ухвалі обставини свідчать про недостатність будь-яких інших запобіжних засобів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виправдовують застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, щодо нього.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 28 липня 2019 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1