Справа № 158/3180/19
Провадження № 1-кп/0158/216/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в с к л а д і: головуючого судді ОСОБА_1

при с е к р е т а р і ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000529 від 17.09.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого рамником в ФОП « ОСОБА_6 », раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

17 вересня 2019 року близько 07 год. 30 хв., ОСОБА_4 , рухаючись на автодорозі «Луцьк-Ківерці» в с. Прилуцьке, Ківерцівського р-н., Волинської області зі сторони м. Луцька на 7 км., керуючи технічно справним транспортним засобом марки «BMW 530» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3, 14.2 (в, г) Правил дорожнього руху України, проявив безпечність та неуважність, неправильно урахував дорожню обстановку під час здійснення маневру обгону, не своєчасно вжив заходів для уникнення небезпеки для руху та здійснив виїзд за межі проїжджої частини, де допустив наїзд на придорожнє дерево, внаслідок чого пасажир автомобіля «BMW 530» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження.

Внаслідок порушення вищевказаних правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 , пасажир ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому верхньої третини (діафізарної частини) лівої великогомілкової кістки з наявністю рани 3,0 х 4,0 см. по передній поверхні, який згідно висновку судово-медичної експертизи № 714 від 16.10.2019 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, закритого перелому на межі середньої і нижньої третини лівого стегна, закритого перелому малогомілкової кістки лівої гомілки в середній третині, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та садна гомілки, яке за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3 (б), 10.1, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3, 14.2 (в, г) Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. (п. п. 1.10 перешкода для руху нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу; безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху);

- п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

- п. 13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху;

- п. 14.2 Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:

в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;

г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, суду показав, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, оскільки добровільно відшкодував завдані збитки та моральну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення ОСОБА_4 дорожньо-транспортної пригоди. Суду показав, що збитки завдані кримінальним правопорушенням відшкодовані повністю, у зв`язку з чим на суворій мірі покарання не наполягає.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого.

За таких обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в порушенні правил дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, який в силу ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і виходячи з вимог Кримінального закону про справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію покарання, суд вважає необхідним взяти до уваги сукупність обставин пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 , працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, вчинений ним злочин є необережний та беручи до уваги характер допущених ним порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також враховуючи думку потерпілого ОСОБА_5 , який не наполягає на суворій мірі покарання, з урахуванням наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання і істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, суд призначає ОСОБА_4 покарання необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання вчинення ним нових злочинів, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання буде відповідати вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.323,324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців .

Згідно п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі:

- автомобіль марки «BMW 530» реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1