Справа № 182/4055/19
У Х В А Л А

24 липня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Марганець, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000692 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Менжинське, Нікопольського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст. 186 КК України.

Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 25.07.2019 року.

Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор подала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу. Прокурори, кожен окремо просили суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме можливість переховування від суду, вплив на свідків, обвинувачений може вчинити новий злочин, з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_6 маючи не погашену судимість, повторно вчинив тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання до 6 років позбавлення волі.

Обвинувачений та захисник заперечували проти продовження строків тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого. ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 р. та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілі якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ „Феррарі-Браво проти Італії".

Крім того, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.07.2011, „Осаковський проти України" від 17.07.2014 та ін).

Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, обвинувачений може вчинити новий злочин. До такого висновку суд приходить з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_6 маючи не погашену судимість, повторно вчинив тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання до 6 років позбавлення волі.

Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 25.07.2019 року, тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів, тобто до 20 вересня 2019 року.

На переконання суду більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання визначених судом ризиків.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 20 вересня 2019 року до 16 години 00 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1