Провадження № 1-кп/638/617/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова кримінальне провадження №0000049 від 02.09.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном 60 діб, а також відсторонення обвинуваченого від посади радника міського голови Харківської міської ради на строк 60 діб, в обґрунтування яких посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Також зазначає, що обвинувачений перебуваючи на посаді радника голови Харківської міської ради, постійно відвідує приміщення, заклади та установи органів місцевого самоврядування та може мати доступ до речей та документів, які там зберігаються і можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, в тому числі може негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом впливу незаконними засобами на свідків, зокрема свідка ОСОБА_6 , яка працює на посаді головного спеціаліста управління Держземгеокадастру у м. Харкові, та інших учасників кримінального провадження та протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , безпосередньо пов`язаний із використанням службового становища у Харківській міській раді.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення заявлених клопотань, посилаючись на невідповідність клопотання прокурора вимогам чинного кримінального законодавства та відсутність ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні, відсутність доказів вчинення ОСОБА_4 злочину. Також вказували на те, що ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи, має на утриманні окрім дружини та доньки, батьків похилого віку та сестру; має бездоганну репутацію, має численні нагороди, відзнаки, присвоєні звання та інші численні досягнення; бездоганну службову характеристику, має постійний дохід; дотримувався умов запобіжного заходу, який був обраний йому раніше в рамках цього кримінального провадження на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 18.10.2018 року та виконував усі покладені на нього обов`язки. Крім того, зазначила, що повідомлень ОСОБА_4 про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень немає. Додатково повідомила, що наразі ОСОБА_4 звільнений з посади радника міського голови Харківської міської ради; протягом трьох років досудового розслідування усі документи та матеріали, які стосуються або могли стосуватись даної справи були вилучені органами слідства; посилання прокурора на вплив на свідків, які працюють в Харківській міській раді вважає безпідставними, надуманими, не доведеними жодними доказами; так вважає необґрунтованими посилання прокурора на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. На підставі викладеного просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та відсторонення від посади.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся.
Розглянувши клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу та відсторонення від посади, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Розглядаючи заявлені прокурором клопотання, суд акцентує увагу, що запобіжні заходи слугують меті перешкоджання кримінальному провадженню та однією з форм її реалізації є запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню судового розгляду та враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ч.2 вказаної статті є відсторонення від посади.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері службової діяльності, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.

Разом з тим під час розгляду клопотання прокурор не довів наявність достатніх підстав вважати, що такий захід як відсторонення ОСОБА_4 від посади необхідний для запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, який може використати своє службове становище з протиправною метою. Окрім іншого прокурором не надано та матеріали провадження не містять відомостей того, що ОСОБА_4 на теперішній час займає посаду радника міського голови Харківської міської ради, про відсторонення від якої подано клопотання.

Крім того, згідно ст.43 Конституції України кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, а також гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
У зв`язку з цим, будь-які обмеження щодо реалізації зазначеного права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинні здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбачених КПК України.
Враховуючи викладене, клопотання прокурора про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_4 від посади не підлягає задоволенню.
Щодо заявленого прокурором клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд виходить з наступного.
Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроб обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений є інвалідом 2 групи, працює, має постійне місце проживання, де мешкає з дружиною. також прокурором не доведено існування ризику, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки досудове розслідування вже завершене та обвинувальний акт передано на розгляд до суду. Крім того, не доведено, що обвинувачений може іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, а також незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні .
Отже вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки прокурором не доведені обставини, передбачені п.п. 2,3 ч.1 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 154-158, 176-178, 194, 369, 372, 392, 395 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про відсторонення від посади ОСОБА_4 відмовити.

В задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошений 19.08.2019 року о 16:50 годині.

Головуючий: суддя ОСОБА_1