печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в присутності підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці, без визначення розміру застави,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000123 від 22.01.2018 прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці, без визначення розміру застави.
В судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених в ньому підстав.
Захисники проти задоволення клопотання заперечували.
Підозрюваний думку захисників підтримав.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених:
ч. 1 ст. 255 КК України (створення злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також керівництво такою організацією та участь у злочинах, вчинюваних такою організацією),
ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.122 КК України (організація умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, вчинені з метою залякування потерпілого та примусу до певних дій),
ч.3 ст.27 ч.2 ст.127 КК України (організація катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю та фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою покарати його за дії, скоєні ним та у скоєнні яких він підозрюється, а також з метою залякування його, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб),
ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України (організація незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів вчинені організованою групою),
ч. 3 ст. 209 КК України (вчинення правочинів з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів та набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинені організованою групою).
Ухвалою слідчого судді Печерського суду міста Києва задоволено клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 10.11.2019.
Постановою заступника Генерального прокурора досудове розслідування кримінального провадження продовжено до 12 місяців.
Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно ж до вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що досудове розслідування кримінального провадження на даний час не завершено та продовжено до 12 місяців, оскільки у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що потребує додаткового часу. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується
Зокрема, вказані ризики сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що санкціями ч. 1 ст. 255, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст.122, ч.2 ст.127КК України передбачено покарання за вчинення цих злочинів у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, від трьох до п`яти років та від п`яти до десяти років. Слід також зазначити, що встановлений в ході досудового розслідування розмір грошових коштів, які були виявлені та вилучені в ході проведених обшуків 21.03.2019 становить приблизно 10 мільйонів доларів США, а розмір шкоди на теперішній час встановлюється.
Вказане вже само по собі може бути підставою та мотивом підозрюваного переховуватися від слідства та суду та згідно практики ЄСПЛ, на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).
Також на можливість спроб підозрюваного переховуватись може свідчити й той факт, що вказана злочинна організація є суворо ієрхарізованою та містить у своєму складі колишніх працівників правоохоронних органів або наближених до них осіб, які на теперішній час ще не встановлені та можуть сприяти в переховуванні затриманих співучасників, у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Крім того, слід брати до уваги, що ОСОБА_9 на прізвисько « ОСОБА_10 » та ОСОБА_11 на прізвисько « ОСОБА_12 », які є керівниками вказаної злочинної організації відповідно до показань свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перебувають у Мексиці. Вказаним особам повідомлено про підозру та останні переховуються від органу досудового розслідування.
Зазначений ризик також підтверджуєтьсяпротоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_16 , на якому міститься листуванням з абонентами на ім`я « ОСОБА_17 » від 02.04.2019, «Зло» від 12.04.2019 та «777» від 14.04.2019, в яких зазначається про те, що абонент «777» пропонує ОСОБА_16 виїхати до Кіпру для продовження злочинної діяльності та остання також зазначає про такі наміри іншим зазначеним вище абонентам (сторінка 18, 20 додатку до протоколу огляду мобільного телефону). Крім того, імовірно, що абонентом «777» є ОСОБА_18 , оскільки у вказаному листуванні від 20.04.2019 абонент «777» сам про це зазначає (сторінка 25 додатку до протоколу огляду мобільного телефону).
Вказаний ризик також підтверджується тим, що один з підозрюваних ОСОБА_19 відповідно до листа №IP/3399/19/C93/9288/SD6/A3/1 перебуває у розшуку в Республіці Молдова з метою арешту та подальшої екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності.
Разом з цим, зазначений ризик також підтверджується і тим, що учасниками злочинної організації з метою конспірації використовуються паспорти зі зміненими анкетними даними, зокрема ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 та іншими.
Вказаний ризик також підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_22 після проведення обшуків у учасників злочинної організації та їх затримання 21.03.2019 залишив територію України 26.03.2019 ймовірно з метою продовження діяльності злочинної організаці.
Також обставини вчинення кримінального правопорушення дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі також матиме можливість знищити, сховати або спотворити, одну з вказаних речей.
Варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на дану стадію досудового розслідування, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Зазначений ризик також підтверджується і тим, що один з підозрюваних ОСОБА_19 до початку проведення обшуку 21.03.2019 пошкодив 5 мобільних телефонів, які імовірно використовував у злочинній діяльності(протокол огляду вилучених речей від 25.03.2019).
Відповідно до протоколу огляду особистого мобільного телефону ОСОБА_20 від 22.03.2019 встановлено наявність на останньому відеозаписів, на яких зафіксовано спричинення особам тілесних ушкоджень. Крім того, в ході надання показань свідками зазначалось про те, що керівники структурних підрозділів неодноразово наголошували на фізичну розправу у випадку звернення до правоохоронних органів або припинення роботи у так званих офісах, тому він матиме можливість як самостійно так і через підлеглих йому працівників незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, чинити на них тиск, знищити, спотворити документи, речі чи інше майно, які можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.
Також в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 один із співробітників так званого офісу вистрибнув у вікно з 3 поверху, у зв`язку із чим останнього госпіталізовано. Вказаний факт свідчить про ризик не тільки психічного, але й фізичного впливати на підпорядкованих працівників, які на теперішній час є свідками у кримінальному провадженні.Зазначене вище також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_23 від 11.05.2019, ОСОБА_24 від 22.05.2019, потерпілого ОСОБА_25 від 21.06.2019.
Так, завдяки займаному становищу підозрюваний може здійснювати тиск на підпорядкованих йому осіб, які на даний час ще не допитані в якості свідків, а також на тих свідків та потерпілого, які своїми показаннями повністю викривають останнього у вчиненні ним кримінального правопорушення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Також Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (пункт 139 рішення Європейського суду з прав людини від 22.05.2012 у справі Ідалов проти Російської Федерації, рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993, серія А, № 254-А, пункт 30).
У кримінальному провадженні не встановлено та не зібрано усіх доказів щодо інших учасників злочинної організації, осіб, яким відомі фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що може свідчити про можливі ризики перешкоджання досудовому розслідуванню зі сторони підозрюваного шляхом незаконного впливу на осіб, які на даний час не допитані у кримінальному провадженні, причетні до вчинення кримінального правопорушення.
Зазначений ризик також підтверджується протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_16 , на якому міститься листуванням з абонентом на ім`я « ОСОБА_17 » від 09.04.2019, в якому зазначається про те, ОСОБА_16 відомо про проведення слідчих дій, а саме допиту свідків. (сторінка 10 додатку до протоколу огляду мобільного телефону). Про спілкування ОСОБА_16 з підозрюваним також свідчить те, що абонентом « ОСОБА_17 » імовірно є ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відомий на прізвисько « ОСОБА_26 »), оскільки в листуванні від 12.04.2019, останній повідомляє, що їде в СІЗО, та ОСОБА_16 до цього поздоровляє його з днем народження(сторінка 27 додатку до протоколу огляду мобільного телефону).
Крім того, до структури вказаної злочинної організації входив так званий «кадровий підрозділ», при цьому останні мають у своєму розпорядженні анкетні відомості свідків, які викривають підозрюваного своїми показами, а також впізнають за фотознімками.
Зазначений ризик підтверджується й тим, що одного з учасників злочинної організації - ОСОБА_27 - затримано за підозрою у вчиненні злочину спрямованого на перешкоджання з`явленню свідків та примушування їх до відмови від давання показань.
За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин. Окрім того слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 матеріальний стан та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків і приходить до висновку про те, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою до 07.01.2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1