ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/963/18
Провадження № 11-кп/818/1616/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1 Категорія: ч.1 ст.115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження №0000038 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сахновщина, Сахновщинського району, Харківської області, непрацюючого, не військовозобов`язаного, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який ніде не зареєстрований і фактично до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме, з 04.01.2018 року.
Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 03.01.2018 року в денний час, більш точний час не встановлений, перебуваючи у дворі домоволодіння за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного вживання спиртних напоїв зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин через вживання спиртних напоїв, діючи з раптово виниклим умислом, направленим на протиправне позбавлення життя потерпілої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання небезпечних наслідків у вигляді настання смерті потерпілої і бажаючи настання цих наслідків, завдав останній не менше чотирьох ударів обома кулаками в область голови, тобто в життєво важливий орган людини, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: травматичного набряку м`яких тканин обличчя, з наявністю на його фоні множинних синців, з наявністю на їх фоні в області чола праворуч забійної рани; по садну в області перенісся, у центрі правої щоки, на верхній і нижній губі ліворуч, в області підборіддя в центрі і праворуч, у проекції кута нижньої щелепи ліворуч; розлитий синець у завушній області праворуч з переходом на праву бічну поверхню шиї; кроподтечність м`яких покровів голови з боку їх внутрішньої поверхні на всьому протязі; а також крововиливи під оболонки речовини головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №6-КПт/18 від 21.02.2018 р., відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками як небезпечні для життя.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 наніс потерпілій ОСОБА_9 один удар лівим кулаком в область живота, внаслідок якого потерпіла впала сідницями та правим боком на бетонне покриття, після чого ОСОБА_8 наніс не менше трьох ударів взутими ногами, в область тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: безлічі синців по передній поверхні грудної клітини на всьому протязі, в області правої та лівої реберних дуг, в області живота праворуч, у підключичній області праворуч; безлічі саден у поперековій області ліворуч, в області нижніх квадрантів лівої сідниці, у проекції підвздошно - крижового зчленування, в області зовнішніх квадрантів правої сідниці; безліч синців на всьому протязі верхніх кінцівок; безліч саден на всьому протязі правої нижньої кінцівки, які згідно висновку тієї ж експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.
З метою укриття слідів злочину, ОСОБА_8 затягнув потерпілу в будинок, та поклав на підлозі, після чого наступного дня повідомив медичних працівників про смерть потерпілої іншим способом з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.
Причиною смерті ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-23/122-КП/18 від 21.02.2018 р. є закрита тупа травма голови, з наявністю численних синців, чисельних саден та забійної рани голови, що супроводжувалась крововиливом під оболонки речовини головного мозку, яка визвала його набряк.
До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні відмовився від своєї апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення та призначити йому більш м`яке покарання.В обґрунтування посилається на те, що судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано те, що він визнав вину в повному обсязі, розкаявся у скоєному, активно сприяв у розкритті злочину, має на утриманні неповнолітнього сина, 2006 р.н. Водночас просить застосувати до нього положення ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає двум дням позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у скоєнні злочину та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечується. Відповідно до вимог ч.1 ст.404 суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.

Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, не має місця реєстрації, за місцем проживання характеризується формально задовільно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Крім того, згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 27 від 10.01.2018 року ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії і керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, він перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1.а.кр.пр. 176-178).
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, та наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 скоїв особливо тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, за який законом передбачено покарання до 15 років позбавлення волі; своїми противоправними діями зазіхнув на життя рідної йому людини матері; не працює, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Також, обвинувачений подав клопотання про зарахування йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, тобто на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року).

Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, після 21 червня 2017 року.

Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

З огляду на викладене, клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зарахування йому попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 січня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: