Справа № 539/3580/19
Провадження № 1-кп/539/442/2019
В И Р О К

іменем України

06 грудня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю : прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження № 0000257 про обвинувачення :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого у ФОП ОСОБА_8 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2019 року близько 10 год. 10 хв. в світлий час доби ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault 11GTA» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz SPR24» державний номер НОМЕР_2 , рухався по проспекту Володимирському в м. Лубни Полтавської області. Проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід через проспект Володимирський в м. Лубни поблизу будинку № 43, ОСОБА_7 не зупинився перед пішохідним переходом та не надав дорогу пішоходу, який знаходився на пішохідному переході, внаслідок чого скоїв наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_9 , який, ведучи в руках велосипед, перетинав проїзну частину дороги по пішохідному переходу з лівого боку праворуч, відносно напрямку руху автомобіля.

Вказаними діями, водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: «Водій транспортного засобу що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді кровопідтічності м`яких тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в проекції рани в лівій тім`яно-скроневій ділянці забита рана в лівій тім`яно-скроневій ділянці голови; переломи ребер зліва з 3 по 8 по середньо-ключичній лінії з крововиливами у м`які тканини в місцях переломів, крововилив у кореня лівої легені, масивний крововилив у заочеревну клітковину зліва та справа і клітковину таза, переломи кісток тазу: розрив симфізу з розходженням на 3 пальці з крововиливами в м`які тканини місці перелому, розрив правого і лівого крижово-клубового зчленування, з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів, вся клітковина тазу просякнута кров`ю з випотом до 250 мл. рідкої крові в черевну порожнину; закритий перелом правої малогомілкової кістки на висоті 36 см. від підошвенної поверхні ступні з крововиливами в м`які тканини навколо перелому, садно по зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, садно на висоті 45 см. від підошви, садна: по зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу садно на висоті 120 см. від підошвенної поверхні ступні, по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу два поруч розташовані садна на висоті 55 см. від підошви і на висоті 50 см. від підошвенної поверхні ступні, по внутрішній поверхні правого гомілково - ступеневого суглобу садно і по внутрішній поверхні правої п`яти садно на 2 см. від підошви, по передній поверхні правого колінного суглобу садно на висоті 48 см. від підошви, забиті рани: по внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині на висоті 28 см. від підошви, по внутрішній поверхні лівого гомілково-ступеневого суглобу на висоті 12 см. від підошви рана глибиною до кісток, по тильній поверхні лівої ступні між 2 і 3 пальцем рана у вертикальному направленні, по тильній поверхні лівої ступні у основи 5 пальця поверхнева забита рана, які, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 177 від 21.08.2019 року, відносно до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілого. Причиною смерті ОСОБА_9 явилась сполучна травма грудної клітки, тазу, кінцівок, що супроводжувалось шоком-крововтратою.

Згідно висновку експерта, за результатами проведеної автотехнічної експертизи № 414 від 13.08.2019 року, в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Renault 11GTA» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz SPR24» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками. В умовах заданої пригоди водій автомобіля «Renault 11GTA» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz SPR24» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання ним вимог п.18.1. Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, про обставини скоєння злочину дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку. ОСОБА_7 пояснив, що він 04.07.2019 року близько 10-00 год. керував автомобілем «Renault 11GTA» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz SPR24» державний номер НОМЕР_2 в м. Лубни по проспекту Володимирському, в сторону базару. Перед пішохідним переходом зупинився, оскільки йшли пішоходи. Потім побачивши, що інші автомобілі почали рух, він також двинувся однак при цьому не побачив пішохода, який йшов із велосипедом, а саме ОСОБА_9 та здійснив на нього наїзд. Після того, як зрозумів, що відбувся наїзд, то зупинився та на місці намагався надати допомогу потерпілому. В ході досудового розслідування відшкодував завдану потерпілій шкоду в розмірі 60 000 грн. У вчиненому кається.

Згідно ч.3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 за пред`явленим йому обвинуваченням та згоду всіх учасників судового провадження, суд згідно ст. 349 КПК України, при дослідженні фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченого.

У даному випадку судом було роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Зважаючи на послідовність показань обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки ним вчинено даний злочин.

Відповідно до ст. 66 КК України в якості обставин справи, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки обвинувачений добровільно відшкодував завдану потерпілій ОСОБА_6 шкоду, що підтверджено як потерпілою в судовому засіданні, так і розпискою потерпілої про отримання від ОСОБА_7 в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди грошових коштів в сумі 60 000 грн. 04.09.2019 року., а також щире каяття, оскільки обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав та виявив готовність нести покарання, вибачився перед потерпілою та вживав заходів щодо відшкодування завданої потерпілій шкоди.

Наявність в діях обвинуваченого обставини, що пом`якшує його покарання, а саме щирого каяття відповідає критеріям наявності даної обставини, визначеним правовими позиціями, висловленими у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 року по справі № 759/7784/15-к, згідно яких розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

При цьому, суд враховує, що поведінка обвинуваченого дає підстави стверджувати про наявність в його діях щирого каяття з огляду на визнання вини, осуд своєї поведінки, вчинення дій спрямованих на відшкодування шкоди потерпілій.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин справи, що обтяжують покарання ОСОБА_7 суд не вбачає.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_7 , який позитивно характеризується по місцю проживання, теперішньої та колишньої роботи, одружений, раніше не судимий, обставини справи, що пом`якшують його покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_10 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що він вину у вчиненні злочину визнав, раніше не судимий, за місцем проживання, теперішньої та колишньої роботи характеризується позитивно, має сім`ю, одружений, щиро розкаявся в скоєному, добровільно відшкодував заподіяну потерпілій шкоду, внаслідок чого згідно наданої заяви потерпіла не має до нього претензій матеріального характеру, думку потерпілої, яка прохала суд не позбавляти волі обвинуваченого, висновок досудової доповіді відділу пробації.

Тому ОСОБА_7 слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

Разом із тим, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_7 основного покарання у виді позбавлення волі без додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами, враховуючи наступне.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Питання про доцільність призначення додаткового покарання вирішується з урахуванням обставин конкретної справи, даних про особу винного та інших обставин, які суд при вирішенні такого питання визнає необхідними для постановлення законного, справедливого та достатнього покарання.

Як встановлено даним судовим рішенням, призначення додаткового покарання обумовлено встановленими обставинами, за яких засуджений вчинив злочин, спричиненими наслідками та іншими обставинами, врахованими судом, зокрема, що в результаті вчинення злочину було спричинено смерть потерпілого, грубістю допущеного обвинуваченим порушення Правил дорожнього руху України, а саме що обвинувачений здійснив наїзд на потерпілого, від якого настала його смерть, на пішохідному переході.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені мотиви, суд вважає, що призначене покарання не містить ознак явно несправедливого, критерії якого визначені у постанові Верховного Суду від 01.11.2018 року по справі №524/5999/17.

При вирішенні питання щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд вважає за необхідне зазначити, що хоча застосування вказаного покарання перешкоджатиме виконувати йому теперішню роботу водія, однак у даному випадку це не буде пов`язане із перешкодами щодо відшкодування потерпілій заподіяної шкоди, оскільки згідно розписки та заяви потерпілої, вона отримала від обвинуваченого належне їй від нього відшкодування, окрім відшкодування, яке згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має бути здійснене страховою компанією.

Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по проведеній експертизі від 13.08.2019 року №414 в розмірі 1256 грн. 08 коп.

Згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08.07.2019 року на автомобіль «Renault 11GTA» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz SPR24» державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , накладено арешт.

Згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14.08.2019 року скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08.07.2019 року на автомобіль «Renault 11GTA» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz SPR24» державний номер НОМЕР_2 в частині позбавлення права користуватися транспортними засобами, які належить ОСОБА_8 та зобов`язано власника за вимогою слідчого, експерта надавати транспортні засоби для необхідних слідчих дій або експертних досліджень.

Враховуючи прийняте по справі рішення, відсутність цивільного позову до власника транспортного засобу, суд вважає за необхідне в повному обсязі зняти арешт, накладений на автомобіль «Renault 11GTA» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz SPR24» державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 21.11.2017 року відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08.07.2019 року.

Речові докази по справі підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки підлягає до реального виконання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи від 13.08.2019 року №414 в розмірі 1 256 грн. 08 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08.07.2019 року на автомобіль «Renault 11GTA» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz SPR24» державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 21.11.2017 року скасувати.

Речові докази по справі: автомобіль «Renault 11GTA» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz SPR24» державний номер НОМЕР_2 залишити власнику ОСОБА_8 як йому належний; СД диск із відеозаписом з камери відеоспостереження - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1