ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2709/19 Справа № 206/2016/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року про продовження ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника установи КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року продовжено ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що ОСОБА_7 на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 року, яка була змінена в частині ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 року, знаходиться на примусовому психіатричному лікуванні із звичайним наглядом в КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР з діагнозом: хронічне психічне захворювання у формі виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку, в зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
08.04.2019 року ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР, на підставі чого було складено висновок № 45, відповідно до якого за психічним станом ОСОБА_7 емоційно нестриманий, легко озлоблюється, проявляє роздратування навіть з незначного приводу.
Діагноз: органічне ураження головного мозку складного ґенезу (віддалені наслідки перинатальної патології, наслідки черепно-мозкової травми, струсу головного мозку за даними амбулаторної карти, геміатрофічний процес лівої гемісфери великого мозку), виражений психоорганічний синдром, експлозивний варінт. У зв`язку з чим є необхідність продовження примусових заходів медичного характеру, оскільки виражені афективні розлади на тлі значного недорозвитку інтелектуально-мнестичної сфери, суттю якого є нездатність усвідомлювати доцільність своїх вчинків та передбачати їх наслідки, асоціальний спосіб життя з розладами потягів детермінуючий скоєння правопорушення, а також з метою проведення комплексної індивідуальної програми реабілітації.
Доцільність продовження раніше призначених ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру обґрунтовано висновком комісії лікарів-психіатрів КП Дніпропетровська психіатрична лікарня ДОР № 45 від 08.04.2019 року, в якому вказується на те, що в психічному стані особи виражені афективні розлади на тлі значного недорозвитку інтелектуально-мнестичної сфери, суттю якого є нездатність усвідомлювати доцільність своїх вчинків та передбачати їх наслідки, асоціальний спосіб життя з розладами потягів детермінуючий скоєння правопорушення, та потребує проведення комплексної індивідуальної програми реабілітації.
Викладена у висновку комісії лікарів психіатрів симптоматика, підтверджена свідченнями лікарів в судовому засіданні, відповідно до Наказу МОЗ України від 08.10.2001 № 397 Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади відповідає ознакам саме типу суспільної небезпеки і тому особа потребує лікування в умовах психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Стосовно доводів захисника про незаконне утримання ОСОБА_7 в КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР та вимоги негайного його звільнення, суд першої інстанції зазначив, що в даному випадку не йде мова про тримання зазначеної особи під вартою чи позбавлення його волі іншим чином в розумінні ст. 256 КПК України, оскільки особа звільнена від кримінальної відповідальності та наразі проходить лікування в умовах КП Дніпропетровська психіатрична лікарня ДОР з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 року.
Крім того, в матеріалах справи наявна заява хворого ОСОБА_7 про проведення добровільного лікування, що спростовує посилання захисника на незаконне утримання ОСОБА_7 в КП Дніпропетровська психіатрична лікарня ДОР та безпідставне застосовування до нього примусового лікування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти рішення, яким негайно звільнити ОСОБА_7 з КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР, де він незаконно тримається з 14.03.2019 року.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що ухвала суду прийнята з порушенням вимог процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню.
Захисник вказує, що справа була зареєстрована Самарським районним судом м. Дніпропетровська за заявою лікаря-психіатра КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР ОСОБА_9 . Вказана заява, в порушення ч. 3 ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу направлена не до суду за місцем знаходження психіатричного закладу, а до місцевого суду Самарського району м. Дніпро, проте такого суду в м. Дніпро не існує.
Крім того зазначає, що лікаря-психіатра ОСОБА_9 неможливо вважати представником психіатричного закладу КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР, оскільки в наданій йому довіреності не зазначено, що йому надано повноваження бути представником вказаної лікарні, а зазначено лише про доручення взяти участь у судовому засіданні Самарського районного суду м. Дніпропетровська при вирішенні питання про примусові заходи медичного характеру стосовно ОСОБА_7 .
Вказує, що у висновку комісії лікарів-психіатрів № 45 від 08.04.2019 року та в заяві, комісія і лікар ОСОБА_9 просять продовжити застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 у вигляді госпіталізації у відділення із звичайним наглядом, проте такого спеціального закладу з надання психіатричної допомоги не має.
Також захисник вказує, що останнє рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 прийнято 13.09.2018 року, тому 14.03.2019 року закінчився шестимісячний строк дії зазначеного рішення і строк дії висновку лікарів-психіатрів від 05.09.2018 року. На думку захисника, з 14.03.2019 року ОСОБА_7 без будь-якого рішення суду незаконно тримається в КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР і щодо нього незаконно застосовуються примусові заходи медичного характеру.
Захисник вважає, що висновок лікарів-психіатрів № 45 від 08.04.2019 року щодо ОСОБА_7 є незаконним, оскільки проведений в строк понад шість місяців.
Крім того захисник вказує, що посилання суду першої інстанції на відповідність висновку комісії лікарів-психіатрів Наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року, є незаконною, оскільки зазначений Наказ скасований, у зв`язку із затвердженням Наказу МОЗ України № 992 від 31.08.2017 року. Висновок комісії лікарів-психіатрів № 45 від 08.04.2019 року не містить жодних обґрунтувань необхідності продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 .
Захисник зазначає, що суд першої інстанції розглядав зазначену справу чотири місяці, що не відповідає закону.
Особа, відносно якої продовжено примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 405 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, пояснення представника установи КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР ОСОБА_9 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 95 КК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.
Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Згідно зі ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року, яка була змінена ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року, до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.с. 6-10).
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2018 року ОСОБА_7 продовжувалось застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом (а.с. 5).
Перевіривши матеріали заяви, зокрема Висновок комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 45 від 08.04.2019 року, колегією суддів встановлено, що він містить обґрунтування на підтвердження доцільності продовження раніше обраного ОСОБА_7 примусового заходу медичного характеру.
Так, згідно до висновку ОСОБА_7 страждає на органічне ураження головного мозку складного генезу (віддалені наслідки перинатальної патології, наслідки черепно-мозкової травми, струсу головного мозку за даними амбулаторної карти, геміатрофічний процес лівої гемісфери великого мозку), виражений психоорганічний синдром, експлозивний варіант. Враховуючи виражені афективні розлади на тлі значного недорозвитку інтелектуально-мнестичної сфери, суттю якого є нездатність усвідомлювати доцільність своїх вчинків та передбачати їх наслідки, асоціальний спосіб життя з розладами потягів детермінуючий скоєння правопорушення, а також з метою проведення комплексної індивідуальної програми реабілітації, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_7 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у відділення із звичайним наглядом.
Судом першої інстанції також допитані члени комісії лікарі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які складали висновок № 45 від 08.04.2019 року і обґрунтовано взято до уваги їх пояснення про те, що ОСОБА_7 потребує подальшого комплексного лікування у вигляді госпіталізації до відділення із звичайним наглядом, оскільки без відповідного лікування останній може бути соціально небезпечним, становити небезпеку для себе та оточуючих, так як у нього проявляється нестійка поведінка, часті різкі зміни настрою, агресивність до медперсоналу та хворих, які є значно слабшими від нього фізично. Крім того члени комісії пояснили, що ОСОБА_7 був ознайомлений зі своїм діагнозом та програмою реабілітації, надав письмову згоду на проведення лікування за власним бажанням.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів не вбачає підстав для визнання ухваленого судом першої інстанції судового рішення необґрунтованим.
Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що заява лікаря-психіатра КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР ОСОБА_9 направлена не до суду за місцем знаходження психіатричного закладу, а до місцевого суду Самарського району м. Дніпро, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки у вказаній заяві присутня технічна описка в назві суду до якого вона подається, крім того, під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 підтвердив відомості про те, що КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР знаходиться саме на території Самарського району м. Дніпра. Будь-яких порушень підсудності під час розгляду вказаної заяви, колегією суддів не встановлено.
Безпідставними колегія суддів вважає і доводи захисника про те, що лікар-психіатр ОСОБА_9 не є представником психіатричного закладу КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР, оскільки в наданій довіреності не зазначено, що йому надано повноваження бути представником вказаної лікарні.
З матеріалів судового провадження вбачається те, що заяву було подано та підписано лікарем-психіатром ОСОБА_9 , інтереси КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР представляв, зокрема, лікар-психіатр ОСОБА_9 , якому надано таке право відповідно до довіреності (а.с. 11), яка підтверджує його повноваження як представника КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР, тобто, психіатричного закладу, який надає особі психіатричну допомогу, про який йдеться у ст. 95 КК України та ст. 514 КПК України. Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 знаходився на лікуванні в КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР, а ОСОБА_9 є лікарем-психіатром та представником психіатричного закладу, який надавав особі психіатричну допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що заяву подано належною особою.
Посилання захисника ОСОБА_6 на те, що в своїй заяві лікар-психіатр ОСОБА_9 просив суд першої інстанції продовжити застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 у вигляді госпіталізації у відділення із звичайним наглядом, проте такого спеціального закладу з надання психіатричної допомоги не має, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки судом першої інстанції було продовжено ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру саме у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, що повністю відповідає Правилам застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 992 від 31.08.2017 року.
Доводи захисника ОСОБА_6 щодо незаконного утримання ОСОБА_7 в лікарні та необхідності його звільнення, колегія суддів також вважає неспроможними.
Вирішуючи питання щодо необхідності звільнення ОСОБА_7 від подальшого лікування на підставі ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, ст. 95 КК України, ст. 12 КПК України колегія суддів вважає, що такі доводи захисника є необґрунтованими, оскільки в даному випадку не йде мова про тримання зазначеної особи під вартою чи позбавлення її волі іншим чином в розумінні ст. 256 КПК України, оскільки особа звільнена від кримінальної відповідальності та наразі проходить лікування в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року, яка була змінена ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року.
В матеріалах справи також наявна заява ОСОБА_7 про проведення добровільного лікування, що також спростовує посилання захисника на незаконне утримання ОСОБА_7 в КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР та безпідставне застосування до нього примусових заходів.
Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2019 року ОСОБА_7 було змінено застосування примусових заходів медичного характеру з примусового лікування у відділенні із звичайним типом нагляду на амбулаторне примусове лікування, що також спростовує доводи захисника про незаконне утримання ОСОБА_7 в КП Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня ДОР.
Доводи захисника про те, що судом першої інстанції було здійснено посилання на Наказ МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року, який було скасовано у зв`язку із затвердженням Наказу МОЗ України № 992 від 31.08.2017 року, є слушними, проте, колегія суддів вважає, що вказані обставини ніяким чином не вплинули на правильність висновків суду першої інстанції.
Враховуючи зазначене, відповідно до Наказу МОЗ України № 992 від 31.08.2017 року, яким затверджено Правила застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_7 потребував на продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
З урахуванням викладеного, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, та скасування або зміни ухвали суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року про продовження ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: