Справа № 635/4178/19
Провадження № 1-в/635/458/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2019 року
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , який утримується у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із неповною середньою освітою, який неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 25 травня 2006 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,
- 28 лютого 2008 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 21 січня 2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,
з а с у д ж е н и й : 18.02.2016 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
про умовно-дострокове звільнення, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 засуджений 18.02.2016 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22.07.2016 апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2016 року у відношенні ОСОБА_4 без змін. На підставі ч.5 с. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення за період з 29.03.2014 по 22.07.2016.
Вирок набрав законної сили 22.07.2016.
Початок строку відбування покарання 29.03.2014.
Кінець строку відбування покарання 06.06.2020.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яким просить вирішити питання про його умовно-дострокове звільнення від покарання на невідбутий строк.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причині неприбуття.
Оскільки, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, в судове засідання не з`явилися, але до суду звернулися з заявами, в яких просили розглянути клопотання без їх участі, суд вважає за можливим на підставі ч. 5 ст. 539 КПК України розглянути клопотання у відсутність осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.03.2014.
Під час тримання в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» характеризувався негативно, допускав порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз, заохочень не мав.
З 05.08.2016 відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».
За час відбування покарання характеризується позитивно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочувався шість разів.
До промислової зони не працевлаштований, але залучається до робіт з благоустрою колонії, до праці ставиться позитивно, поставлені завдання виконує в повному обсязі та своєчасно.
Засуджений ОСОБА_4 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.
Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи.
Виконує законні вимоги персоналу установи.
Також засуджений ОСОБА_4 виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою.
Бере активну участь у роботі самодіяльних організацій.
Засуджений ОСОБА_4 бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться з зацікавленістю.
Підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною шляхом листування, побачень та телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі. Стосунки доброзичливі.
За вироком суду має процесуальні витрати на суму 2930,60грн., погашено 2089,91грн., до виплати ставиться позитивно, вбачає у цьому суспільну необхідність.
Вину визнав, у скоєному злочині розкаюється.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Як вбачається з матеріалів провадження засуджений ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, вчиняв злочини в період іспитового строку.
Отже, можна зробити висновок, що після звільнення з місць позбавлення волі, засуджений ОСОБА_4 належних висновків для себе не робив та знову вчиняв злочини, за що був засуджений до позбавлення волі.

Зі змісту вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2016 вбачається, що ОСОБА_4 вчинив тяжкі корисливі злочини із застосуванням фізичного насильства та нанесенням тілесних ушкоджень ножем.
Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_4 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Крім того, за вироком суду у засудженого ОСОБА_4 наявні судові витрати на загальну суму 2930,60грн. Станом на 06.06.2019 за виконавчими листами утримано 2089,91грн., залишок заборгованості складає 840,69грн.
Отже, зміст вищезазначених матеріалів не є цілком переконливим для суду у тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2016, та відносно засудженого ОСОБА_4 можливо застосувати положення ст. 81 КК України.
З огляду наведеного, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 є необґрунтованим та передчасним, а тому, у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1