Справа №636/4625/19
Провадження №1-кс/636/1918/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
30.10.2019 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 .

Скаржник вважає, що його права були порушені, у зв`язку з чим й звернувся з цією скаргою до слідчого судді, в якій просив:

- зобов`язати Чугуївську місцеву прокуратуру прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним заяву від 22.10.2019 року про вчинення злочину до ЄРДР,

- передати зазначену заяву про вчинення злочину до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області,

- зобов`язати Чугуївський ВП ГУНП в Харківській області розпочати за заявою про вчинення злочину розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

- видати заявнику документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію заяви про вчинення злочину,

- визнати заявника потерпілим від кримінального злочину,

- видати заявнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки і повідомити письмово у встановленому законом порядку та строк про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Під час розгляду скарги в суді скаржник її підтримав та просив задовольнити.
Представник Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 проти скарги категорично заперечувала.

Слідчий суддя вислухавши скаржника, прокурора та дослідивши матеріали скарги, дійшов до наступного:

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, перелік, яких вказаний в ст. 303 КПК України. Так, пунктом 1 ч. 1 вказаної статті передбачено, що на досудовому провадженні зокрема може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, передбачено ч. 1 ст. 304 КПК України.
ОСОБА_3 під час розгляду скарги просив суд задовольнити його скаргу в повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Частина 2 ст.214 КПК України зазначає, що до ЄРДР вносяться відомості про: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як вбачається зі звернення ОСОБА_3 , датованого 22.10.2019 року, спрямованого до Чугуївської місцевої прокуратури, воно відповідає вимогам ст. 214 КПК України, вказаним вище, у ньому містяться відомості які можуть слугувати такими, що вказують на вчинення кримінального правопорушення і їх необхідно перевірити в процесі розслідування кримінального провадження та надати відповідну оцінку згідно діючого законодавства.
Зі змісту відповіді заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області від 23.10.2019 року за №41-1653-19 на ім`я скаржника слідує, що дійсно до Чугуївської місцевої прокуратури 22.10.2019 року надійшло звернення скаржника, але заява за змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення будь-якого кримінального правопорушення. Крім того за доводами, викладеними у зверненні, Чугуївським ВП ГУНП в Харківській області у квітні 2019 року вже проведено перевірку, за результатами якої скаржнику спрямована відповідь.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що необхідність існування судового порядку оскарження аналізованого виду бездіяльності ґрунтується на закріпленні у ст.214 КПК обов`язку слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Таким чином, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Окрім КПК, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року за №139, прийнятим на виконання вимог КПК.

Представник Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області у відповіді на звернення не навів доводів та не надав відповідного обґрунтування згідно норм чинного законодавства, судової практики, правових позицій того, чому відомості, викладені у зверненні скаржника, не були в термін, передбачений КПК України, внесені до ЄРДР, посилаючись лише на те, що у цьому зверненні не наведено об`єктивних даних, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення.

Зі змісту імперативної норми ст. 214 КПК України слідує, що слідчий, прокурор, отримавши повідомлення про кримінальне правопорушення не повинен оцінювати його на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Таким чином необхідно звернути увагу на те, що вимоги, передбачені ст. 214 КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження. Таким чином, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
Відповідно до вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність під час досудового розслідування може бути в тому числі і про зобов`язання вчинити певну дію.

Таким чином, з огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, за наявності лише загальних вимог до заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, при наявності встановлення факту звернення ОСОБА_3 та констатації факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в межах регламентованого ст.214 КПК 24-годинного строку, необхідно постановити ухвалу про часткове задоволення скарги.

Що стосується вимог ОСОБА_3 про визнання заявника потерпілим від кримінального злочину та зобов`язання видати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, то вказані вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з положеннями частини 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим КПК України.

За частиною 2 статті 19 Конституції України, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України дана норма розповсюджується і на суддів.

Так, відповідно до приписів ст. 55 КПК України - потерпілим у кримінальному провадженні може бути зокрема фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано маральної, фізичної або майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. В зазначеній статті також вказано, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Зі змісту ст. 55 КПК України слідує, що кримінально процесуальний закон не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою. Таким чином зазначеною статтею не передбачено обов`язку слідчого, прокурора винести постанову про визнання особи потерпілою. Частиною 5 вказаної статті передбачений випадок винесення слідчим та прокурором вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим, яка і може бути оскаржена слідчому судді.

Права та обов`язки потерпілого передбачені ст. ст. 56, 57 КПК України.
Статтею 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.
Таким чином бездіяльність прокурора, слідчого щодо не вчинення дій про визнання особи потерпілою не може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 303 КПК Укрїани, оскільки кримінальний процесуальний закон не зобов`язує вчиняти такі дії слідчого чи прокурора.

Крім того вимоги скаржника про передачу зазначеної заяви про вчинення злочину до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, зобов`язання Чугуївський ВП ГУНП в Харківській області розпочати за заявою про вчинення злочину розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, видати заявнику документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію заяви про вчинення злочину, письмове повідомлення у встановленому законом порядку та строк про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, слідчий суддя вважає теж такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до норм діючого КПК України слідчий суддя не уповноважений керувати ходом досудового розслідування, зазначені вимоги скаржника не підпадають під вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, відповідно до ст. 303 КПК України.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 214, 303-307, 309, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність працівників Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважених відповідальних посадових осіб Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області, внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення на підставі звернення ОСОБА_3 від 22.10.2019 року у відповідності до ст. 214 КПК України.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Копію ухвали надати учасникам процесу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1