Справа 688/3837/19
№ 1-в/688/209/19
Ухвала
Іменем України

11 листопада 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку),
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівці в режимі відеоконференції з ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» справу за клопотанням засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Первомайське, м. Архангельськ, українця, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження не працював, раніше судимого:

вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2014 року за ч.3 ст.190 КК України у виді 4 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

засудженого вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2014 року за ч.4 ст.190, ч.2 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.70 КК України у виді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією належного йому майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2014 року допущено до самостійного виконання.

про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,-

встановив

16 жовтня 2019 року засуджений ОСОБА_5 , що відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році». В обґрунтування клопотання зазначив, що на день набрання чинності вказаним законом, перебував під домашнім арештом, а тому не відбув жодного дня від призначеного покарання. Вказуючи на те, що злочин вчинив у 2012 році, має право на застосування амністії, просив скоротити термін покарання на 3 роки відповідно до ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році. Клопотання просив розглянути без його участі.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року призначено розгляд клопотання в режимі відеоконференції з ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)». Розгляд справи в режимі відеоконференції не відбувся у зв`язку з відсутністю зв`язку з ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)».

Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» подав заяву про розгляд клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування амністії без участі представника установи, проти задоволення клопотання заперечив.

28 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено за клопотанням прокурора з метою з`ясування позиції представника установи щодо клопотання.

В судовому засіданні 11 листопада 2019 року засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, зазначив, що злочин вчинив у 2012 році, тобто до набрання чинності законом про амністію, вирок проголошено у 2014 році, а тому вважає що підпадає під амністію.

Представник установи заперечив проти задоволення амністії щодо засудженого ОСОБА_5 , вказуючи на те, що останній має дві судимості за вчинення особливо тяжких злочинів, і станом на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» не відбував покарання.

Прокурор заперечила проти застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 , з огляду на те, що він не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши в судовому засіданні засудженого, представника установи, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 85, 86 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання. Амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08 квітня 2014 року, що набрав чинності 19 квітня 2014 року, дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.

Статтею 6 Закону України «Про амністію в 2014 році», яку просить застосувати до нього засуджений ОСОБА_5 , передбачено скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону, однак засуджений ОСОБА_5 не підпадає під дію цього Закону, позаяк він не відбував покарання на момент набрання чинності Законом, що унеможливлює виконання положень ст.11 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст. 43 КПК України засудженим в кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

ОСОБА_5 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2014 року за ч.4 ст.190, ч.2 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.70 КК України у виді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією належного йому майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2014 року допущено до самостійного виконання. До набрання вироком законної сили засудженому залишено запобіжний захід особисте зобов`язання. Вирок набрав законної сили 06 травня 2015 року. Відбуває покарання з 27 червня 2018 року. Отже на момент набрання чинності Законом України «Про амністію в 2014 році» вирок суду щодо ОСОБА_5 не був постановлений, він не відбував покарання в місцях позбавлення волі, до нього не застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в нього не було статусу засудженого.

Відповідно до п.в ст.9 Закону України «Про амністію в 2014 році» зазначений Закон застосовується до засуджених, які перебувають в установах виконання покарань.

Крім того, як слідує зі змісту ст.ст. 2-5 цього Закону, законодавець передбачив, що при вирішенні питання про можливість застосування амністії щодо засуджених, які відбувають покарання, необхідно відраховувати строк відбутого покарання засудженими саме на день набрання чинності цим Законом. Також в ст.11 цього Закону зазначено про те, що особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.

Системний аналіз положень Закону України «Про амністію в 2014 році» дає підстави вважати, що ст. 6 цього Закону може бути застосована до особи, яка на момент набрання чинності цим Законом уже відбувала покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Оскільки ОСОБА_5 на день набрання чинності цим Законом не мав статусу засудженого, не відбував покарання, він не є суб`єктом, на якого поширюється дія ст.6 Закону України «Про амністію в 2014 році».

З огляду на те, що підстав для застосування щодо ОСОБА_5 ст.6 Закону України «Про амністію в 2014 році» не має, його клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 43,369,372,392,395,537-539 КПК України, Законами України «Про застосування амністії в Україні», «Про амністію у 2014 році», суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , засудженого вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2014 року за ч.4 ст.190, ч.2 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.70 КК України, про застосування амністії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: