н/п 1-кс/490/4197/2019

У Х В А Л А
24 липня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва заяву обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, про відвід головуючого судді ОСОБА_4 ,

З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження № 490/5175/17 (н/п 1-кп/490/90/2019) за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України під головуванням судді ОСОБА_4

26 червня 2019 року до канцелярії суду надійшла заява від обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 .

В обґрунтування вищевказаної заяви ОСОБА_3 вказує, що на його думку, головуючий суддя у справі ОСОБА_4 висловив свою упередженість до нього та іншого обвинуваченого - ОСОБА_6 , фактично визнавши їх винними у вчиненні кримінального правопорушення, яке їм інкримінується. Так, 10.06.2019 року, суддею ОСОБА_4 під час судового засідання задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_6 строків тримання під вартою.

Зокрема, у вказаній ухвалі, суддя зазначає: «…Однак, обвинувачені на шлях виправлення не встали, належних висновків для себе не зробили та знову скоїли новий злочин, а також враховуючи цей факт можуть переховуватись від суду, при цьому суд принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обраний ОСОБА_6 та ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 18.06.2019 року, а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено».

За такого, заявник вважає, що головуючий суддя у справі ОСОБА_4 , ухвалою суду від 10.06.2019 року публічно висловив свою думку щодо наявності вини в діях обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, до всебічного та повного дослідження всіх доказів у справі.

Зазначені дії судді, на думку заявника, свідчать про порушення його права на справедливий, безсторонній, неупереджений та законний розгляд кримінального провадження.

Захисники, потерпілий та його представник, суддя ОСОБА_4 , будучи повідомленими належним чином, у судове засідання не з`явились. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні обвинувачені повністю підтримали викладені доводи в заяві про відвід судді, та просили заяву задовольнити.

Прокурор заперечує проти задоволення заяви про відвід.

Суд, вислухавши доводи сторони захисту на підтримку вищевказаної заяви, позицію сторони обвинувачення, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Положенням частин 1, 5 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 1 ст. 6 Конвенції зазначено «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом…, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Стаття 75 КПК України (п.4 ч.1) передбачає, зокрема, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при постановленні ухвали суду від 10.06.2019 року. суддя ОСОБА_4 , обґрунтовуючи доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , зазначив: «Однак, обвинувачені на шлях виправлення не встали, належних висновків для себе не зробили та знову скоїли новий злочин…».

Отже, з метою уникнення сумнівів у неупередженості та безсторонності судді при розгляді даної справи, суд вважає за можливе заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 490/5175/17 (н/п 1-кп/490/90/2019) за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, задовольнити та відвести суддю ОСОБА_4 від участі у розгляді вказаної кримінальної справи.

Керуючись ст. ст. 9, 21, 75, 80, 81 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 - задовольнити. Відвести суддю ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінальної справи № 490/5175/17 (н/п 1-кп/490/90/2019) за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1