В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/718/19
08 листопада 2019 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1
з участю: секретаря суд. засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

представника органу пробації ОСОБА_7

представника служби у справах

дітей Богородчанської РДА ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження №0000063 про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з неповною загальною середньою освітою, на час вчинення кримінального правопорушення учня 7-го класу Солотвинської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІІ ступенів, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,
в с т а н о в и в:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які виразились у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, за що передбачена кримінальна відповідальність ч.1 ст. 259 КК України.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 13 березня 2019 року, біля 13 год., знаходячись на території Солотвинської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІІ ступенів, де він навчався, що в селищі Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області, за допомогою належного ОСОБА_9 мобільного телефону, з номера НОМЕР_1 , з метою викликати неспокій, паніку і розгубленість, у вигляді створення обстановки загального страху, що призводить до порушення діяльності роботи та безпідставного використання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, загибелі людей, знищення та пошкодження майна, діючи умисно, зателефонував на екстрений номер виклику "102" до чергового Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області та повідомив про замінування підвального приміщення Солотвинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та підготовку вибуху. При цьому назвався вигаданою особою. При проведенні огляду приміщення Солотвинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та прилеглої території працівниками поліції жодних вибухонебезпечних речовин та пристроїв не було виявлено.

Доказами вини у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, за який передбачена відповідальність ч.1 ст.259 КК України є:

- показання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , в яких він свою вину в скоєному злочині визнав та підтвердив, що він 13 березня 2019 року біля 13 год., знаходячись на території Солотвинської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІІ ступенів, що в селищі Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області, де він навчався, за допомогою належного ОСОБА_9 мобільного телефону, з метою викликати неспокій, паніку і розгубленість, зателефонував на екстрений номер виклику "102" до чергового Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області та повідомив про замінування та підготовку вибуху підвального приміщення Солотвинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. При цьому назвав себе видуманою особою - ОСОБА_10 . При проведенні огляду приміщення Солотвинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та прилеглої території працівниками поліції жодних вибухонебезпечних речовин та пристроїв не було виявлено. Свій голос упізнав при прослуховуванні аудіо запису його повідомлення про заміноване приміщення школи та підготовку вибуху. У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить, шкодує про вчинене. Просить його суворо не карати;

- показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в тій частині, що 13 березня 2019 року біля 13 год. було повідомлення на екстрений номер виклику "102" до чергового Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про замінування та підготовку вибуху підвального приміщення Солотвинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Була порушена робота навчального закладу та безпідставне використання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення. При проведенні огляду приміщення та прилеглої території працівниками поліції жодних вибухонебезпечних речовин та пристроїв не було виявлено;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 березня 2019 року (а.с. 88);

- рапорт про прийняття повідомлення зі служби "102" про замінування Солотвинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, що в селищі Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області, а також про вибух, який надійшов з телефону НОМЕР_1 від ОСОБА_10 (а.с.92);

- протокол огляду місця події - приміщення Солотвинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Богородчанського району Івано-Франківської області від 13 березня 2019 року та фототаблиці до нього (а.с. 93-99);

- акт перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів (а.с.100);

- протокол прослуховування звукозапису та диск до нього (а.с. 101-104);

- заява ОСОБА_9 про долучення до матеріалів кримінального провадження мобільного телефону "Ноnor", IMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 (а.с. 105);

- протокол огляду предмету - мобільного телефона "Ноnor" та фототаблиці до нього (а.с.106-108);

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (а.с. 109).

Зазначені докази у кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що вина ОСОБА_6 знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст.259 КК України, оскільки він завідомо неправдиво повідомив про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей, знищенню і пошкодженню державної власності загальнонебезпечним способом.
Відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо, а також зважаючи на відношення до скоєного та поведінку до і після вчинення кримінального правопорушення з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових злочинів.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України скоєний обвинуваченим злочин за ч. 1 ст. 259 КК України відноситься до тяжкого злочину.
В судовому засіданні представник служби в справах дітей Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області вважає за можливе, з урахуванням обставин злочину, значущості об`єкта та предмета посягання, характеру діяння, особи обвинуваченого, який розкаюються у вчиненому, призначити міру покарання, не пов`язану з ізолюванням від суспільства.
Суд також враховує і висновок Богородчанського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області, відповідно до якого виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Суд враховує посередню характеристику на обвинуваченого ОСОБА_6 по місцю навчання, стан його здоров`я та загальний розвиток, умови життя і виховання, те, що йому надано статус дитини, позбавленої батьківської опіки, він є учнем Печеніженської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату, на обліку в наркологічному кабінету Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру не перебуває, перебуває на обліку психоневрологічного кабінету Богородчанської районної поліклініки, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 141/2019 (а.с.112-117) психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій та здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, його поведінку після вчиненого, раніше не судимий, вчинив злочин будучи неповнолітнім.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.
За наведених обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та з цих підстав вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України.
Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речового доказу суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміни прокримінального мислення».
Речовий доказ: мобільний телефон марки "Ноnor", який переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, повернути ОСОБА_9 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1