ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1469/18
Провадження № 1-кп/210/181/19

"08" травня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку ст.107 ч.4 КПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, питання доцільності виправлення описки у вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2019 року, у об`єднаному кримінальному провадженні №0000333, №0000778, та №0000787, за обвинуваченням ОСОБА_3 , за ст.15 ч.3 ст.185 ч.2, ст.309 ч.1, ст.15 ч.2 ст.369 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.3 ст.185 ч.2, ст.309 ч.1, ст.15 ч.2 ст.369 ч.1 КК України, та призначено йому покарання: за ст.15 ч.3 ст.185 ч.2 КК України, у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі; за ст.309 ч.1 КК України, у вигляді 02 років 06 місяців позбавлення волі; за ст.15 ч.2 ст.369 ч.1 КК України, у вигляді 02 років обмеження волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, призначено покарання за сукупністю злочинів у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України, поглинуто менш суворе покарання, призначене вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів у справі.

Також, в резолютивній частині вироку вирішено долю речових доказів, з посиланням на положення ст.100 КПК України, а саме: речові докази перераховані на арк. крим. пров.№36, том 3, а саме грошові кошти, вилучені та оглянуті 16 травня 2018 року в каб.№202 Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого з адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Стрельнікова, 2: в загальній сумі 2000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 коп.), купюрами номіналом 500 гривень, - 4шт, серії ЗЗ8961928, УД4237887, ВЗ3014504, УД0929827 (в одному поліетиленовому пакеті), котрі згідно постанови про передачу цінностей від 16 травня 2018 року, та квитанції №000667 від 30 травня 2018 року, знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили, звернув в прибуток держави.

Проте, зазначене питання про речові докази слід вирішувати у відповідності до положень ст.ст.96-1, 96-2 КК України, та ст.100 ч.9 КПК України.

Відповідно до ст.96-1 ч.1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (ст.96-2 ч.1 КПК України).

Відповідно до ст.100 ч.9 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю); 2) гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються; 3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; 4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання; 5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; 6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються; 6-1) майно (грошові кошти або інше майно, а також доходи від них) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно. Пов`язаними особами засудженого є юридичні особи, які при його сприянні отримали у власність чи користування зазначене майно. Якщо суд визнає відсутність законних підстав набуття прав на частину майна, то конфіскується ця частина майна засудженого, а у разі неможливості виділення такої частини - її вартість. У разі неможливості конфіскації майна, законність підстав набуття прав на яке не було підтверджено, на засудженого покладається обов`язок сплатити вартість такого майна; 7) документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Таким чином, з метою виконання вироку суду відповідно до вимог ст.ст.96-1, 96-2 КК України, та ст.100 ч.9 КПК України, необхідно уточнити порядок конфіскації вищезгаданого речового доказу.

Відповідно до ст.379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежного від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги те, що уточнення порядку виконання вироку щодо речових доказів не зачіпає суті судового рішення та має значення для виконання рішення, суд вважає необхідним виправити описку у вироку суду щодо порядку конфіскації зазначених речових доказів.

Керуючись ст.ст.379, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У мотивувальній частині вироку фразу «Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України» викласти в такій редакції: «Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.ст.96-1, 96-2 КК України, та ст.100 ч.9 КПК України».

Дванадцятий абзац резолютивної частини викласти в такій редакції: «Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№36, том 3, а саме грошові кошти, вилучені та оглянуті 16 травня 2018 року в каб.№202 Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого з адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Стрельнікова, 2: в загальній сумі 2000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 коп.), купюрами номіналом 500 гривень, - 4шт, серії ЗЗ8961928, УД4237887, ВЗ3014504, УД0929827 (в одному поліетиленовому пакеті), котрі згідно постанови про передачу цінностей від 16 травня 2018 року, та квитанції №000667 від 30 травня 2018 року, знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України, після набрання вироком законної сили, - конфіскувати у дохід держави».

На ухвалу протягом 07 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1