ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002730 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, Харківської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітніх осіб 2004 та 2008 р.н., з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2019 року в період часу з 01:00 год. до 07:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Ісаївська 82, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, таємно викрав з кімнати речі, що належать ОСОБА_5 , 1955 р.н., а саме: мобільний телефон ТМ «С-Тел», вартістю 263 грн.20 ком., телевізор ТМ «Супра» вартістю 950 грн. 00 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1991/19 від 19.06.2019 року загальною вартістю 1213 грн. 20 коп., після чого покинув місце скоєння злочину, у подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1213 грн. 20 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, а саме, що він у час, який зазначено в обвинувальному акті, перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_7 в приміщенні будинку №82 по вул. Ісаївській в м. Харкові, розуміючи, що вчиняє злочин і скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, оскільки потерпілий заснув у приблизно у період часу з 01:00 до 07:00 ранку, керуючись корисливими мотивами, взяв з кімнати речі, що належать ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон та телевізор, після чого покинув місце скоєння злочину, набутим розпорядився на власну користь, продавши речі на ринку У скоєному щиросердно розкається, просить суворо не карати, просив пробачення за скоєне.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. Надав заяву, якою просив слухання справи проводити за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) і його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до злочину середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, на період скоєння інкримінованого йому злочину офіційно не працював, має постійне місце проживання, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

На підставі ст. 66 КК України як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставиною, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням вищезазначених обставин суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваного і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді штрафу у межах встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, оскільки на думку суду призначення йому більш тяжкого покарання не буде відповідати меті покарання, оскільки обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв`язки, щиро розкаявся у скоєному, відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину.

Суд вважає зазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування цієї міри покарання, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, його критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Судові витрати по справі відсутні.

Речових доказів по справі немає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов, який відповідає положенням ч. 4 ст. 128 КПК України потерпілим заявлено не було, а тому суд роз`яснює потерпілому, що він має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя
Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1