ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2019 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженн і № 0000117 від 13.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на початку серпня 2017 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), побачивши у свого батька ОСОБА_6 особисте посвідчення № НОМЕР_1 , видане 05.12.2016 керівником виробничого підрозділу «Вагонна дільниця - 1 станція Київ-Пасажирський» філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» та достовірно знаючи, що дане посвідчення надає право на безкоштовний проїзд на приміські сполучення електропоїздів, тобто використовується у встановленому законодавством порядку, вирішив його таємно викрасти з метою підробки та подальшого використання для безкоштовного проїзду на залізничному транспорті.
Відразу після прийняття рішення про викрадення посвідчення працівника залізничного транспорту, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за відсутності батька, діючи умисно, таємно від оточуючих викрав з чоловічої барсетки, що належить ОСОБА_6 офіційний документ, а саме особисте посвідчення ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , видане 05.12.2016 керівником виробничого підрозділу «Вагонна дільниця - 1 станція Київ-Пасажирський» філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» з метою підробки даного документа та подальшого використання з корисливих мотивів.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , на початку серпня 2017 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), маючи особисту фотокартку у формі працівника залізничного транспорту, з метою підроблення офіційного документа, а саме особистого посвідчення ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , виданого 05.12.2016 керівником виробничого підрозділу «Вагонна дільниця - 1 станція Київ- Пасажирський» філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», діючи умисно, з корисливим мотивом відокремив фотокартку ОСОБА_6 від офіційного бланку, приклеївши на їх місце свою фотокартку, тобто вніс зміни до вказаного офіційного документу шляхом переклеювання фотокартки з метою подальшого використання підробленого посвідчення для безкоштовного проїзду на залізничному транспорті.
Згідно з висновком експерта № 17-3/1359 від 21.08.2019 бланк посвідчення ПАТ «Українська залізниця» №005684 відповідає за розміром та способом друку зразку аналогічних бланків документів, що знаходяться у офіційному обігу на території України. На сторінці 2 даного посвідчення були внесені зміни шляхом переклеювання фотокартки.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 13.08.2019 о 06 год. 05 хв., перебуваючи на платформі залізничної станції Фастів-1 за адресою: вул. Шевченка, 30, м. Фастів Київська область, маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , видане 05.12.2016 керівником виробничого підрозділу «Вагонна дільниця - 1 станція Київ-Пасажирський» філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», який згідно з висновком експерта № 17-3/1359 від 21.08.2019 відповідає за розміром та способом друку зразку аналогічних бланків документів, що знаходяться у офіційному обігу на території України і в якому на сторінці 2 були внесені зміни шляхом переклеювання фотокартки, діючи умисно, пред`явив зазначене посвідчення квитковому контролеру залізничної станції Фастів-1, у зв`язку з чим безкоштовно пройшов до зупиночної платформи приміського електропоїзда сполученням «Фастів-Київ» з метою посадки та здійснення проїзду до міста Київ.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за:
?ч. 1 ст. 357 КК України, викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів;
?ч. 1 ст. 358 КК України, підроблення посвідчення, яке видається та посвідчується підприємством і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем;
?ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа.
23.09.2019 між прокурором Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000117 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин щодо пособництва, тобто наданні засобів для підроблення офіційного документа, який видається установою і який надає право та звільняє від обов`язків, з метою його використання, виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 680 гривень, ч. 1 ст. 358 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 260 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 4 420 гривень, ч. 4 ст. 358 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 680 гривень. За сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом повного складання призначених покарань у виді штрафу у розмірі 340 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5 780 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за вказаних в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставин та підтвердив, що він дійсно викрав офіційний документ, а саме особисте посвідчення свого батька ОСОБА_6 № НОМЕР_1 та з корисливим, для чого відокремив фотокартку ОСОБА_6 від офіційного бланку, приклеївши на їх місце свою фотокартку, тобто вніс зміни до вказаного офіційного документу шляхом переклеювання фотокартки з метою подальшого використання підробленого посвідчення для безкоштовного проїзду на залізничному транспорті. А також пред`явив зазначене посвідчення квитковому контролеру залізничної станції Фастів-1, у зв`язку з чим безкоштовно пройшов до зупиночної платформи приміського електропоїзда сполученням «Фастів-Київ» з метою посадки та здійснення проїзду до міста Київ.
Обвинувачений також просив суд вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник. обвинуваченого ОСОБА_5 проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, від яких потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів та, підроблення посвідчення, яке видається та посвідчується підприємством і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, а також використання завідомо підробленого документа, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Згідно з постановою від 13.08.2019 посвідчення № НОМЕР_1 , видане 05.12.2016 на ім`я ОСОБА_6 , визнане речовим доказом та передане на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів згідно з квитанцією №ФО 516.
Відповідно до ст..100 КПК України речовий доказ слід залишити у матеріалах кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відповідно до Довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні від 13.08.2019 №0000117 витрати на проведення експертизи складають 1256, 08 грн.
З огляду на це з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 вересня 2019 року укладену між прокурором Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000117.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень;

за ч. 1 ст. 358 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 260 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4 420 гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

За сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом повного складання призначених покарань у виді штрафу у розмірі 340 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5 780 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) гривень 08 (вісім) копійок за проведення експертизи в дохід держави.
Речовий доказ - посвідчення №005684, видане 05.12.2016 на ім`я ОСОБА_6 - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1