Справа № 473/3670/19
Номер провадження 1-в/473/257/2019

УХВАЛА
Іменем України

"05" вересня 2019 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання засудженого, який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська ВК №72»,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, сімейний стан одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до засудження мешкав за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого 17 червня 2013 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75, п.п. 3,4 ч.1 ст.76 КК України до 03 років позбавлення волі з випробуванням строком 02 роки; засудженого 01 квітня 2014 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ст.70, ст.71 КК України до 06 років 02 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини всього майна,

Учасники кримінального провадження:
Прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 ,

Представника Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» ОСОБА_5 ,

Засуджений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2014 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ст.70, ст.71 КК України до 06 років 02 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини всього майна.

Початок строку 07 липня 2014 року, кінець строку 07 вересня 2020 року.

Засуджений ОСОБА_3 подав до суду клопотання, в якому просив звільнити його умовно - достроково від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України.
Представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_6 в судовому засіданні вважав, що клопотання засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 та вважав, що засуджений ОСОБА_3 довів своє виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10 липня 2014 року. Під час тримання у СІЗО міста Миколаєва вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 08 серпня 2014 року відбуває покарання у Вознесенській ВК №72 у Миколаївській області. За період відбування покарання характеризується позитивно. Має 10 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку та 07 заохочень.

15 серпня 2017 року засуджений ОСОБА_3 розглядався на комісії, щодо можливості, відповідно до ст.82 КК України, заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким (обмеження волі). Рішенням комісії було відмовлено в у зв`язку з тим, що засуджений не став на шлях виправлення. Після розгляду комісією засуджений ОСОБА_3 мав 03 заохочення, та 02 стягнення.

21 серпня 2018 року засуджений ОСОБА_3 розглядався на комісії, щодо можливості, відповідно до ст.81 КК України, його умовного дострокового звільнення. Рішенням комісії було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений не довів свого виправлення.

Крім того, відповідно до ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 серпня 2018 року засудженому ОСОБА_3 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні від основного покарання.
Відповідно до ч.7 ст.539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Після цього за період з 21 серпня 2018 року по 05 вересня 2019 року засуджений ОСОБА_3 мав 04 заохочення, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Загалом за весь період відбування покарання має 10 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку та 7 заохочень

За час відбування покарання зарекомендував себе позитивно дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний. Поводить себе спокійно, чемний, доброзичливий. Має адекватну самооцінку. Під час проведення індивідуальних бесід - відвертий, розсудливий. На зауваження реагує спокійно, завжди приймає виважені рішення, робить позитивні висновки з проведених з ним бесі, схильний до самокерованої поведінки.
Завжди вчасно та якісно виконує поставлені йому завдання передбачені законом. Спілкується з засудженими виключно позитивної спрямованості.

Був працевлаштований до майстерні установи згідно наказу №63/ОД-18 від 03 липня 2018 року. 3вільнений згідно наказу №54/ОД-19 від 09 липня 2019 за відсутністю виробничої необхідності. Постійно залучається до робіт в майстерні установи відповідно ч.5 статті 118 КВК Украхїни, розуміє необхідність позитивної ініціативи у поліпшенні комунально-побутових умов.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування.

Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі « Освіта ».

До проведення робіт з поліпшення житлово-побутових умов у відділенні відноситься позитивно .

Зв`язок з рідними підтримує шляхом листування та отримання посилок і передач.

За характером спокійний та врівноважений, у відношенні до засуджених загалом не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дотримується правил санітарно-гігієнічних норм.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_3 сумлінним ставленням до праці та своєю поведінкою довів виправлення, тому заслуговує на застосування до нього пільги, відповідно до ст.81 КК України, у вигляді умовно - дострокового звільнення від подальшого відбування основного покарання.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно - дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_3 суд, крім того, виходить з вимог ст.6 КВКУ.
Відповідно до ч.1 ст.6 КВКУ, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до ч.2 ст.6 КВКУ - ресоціалізація - це свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Відповідно до ч.3 ст.6 КВКУ основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В судовому засіданні судом встановлений процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого ОСОБА_3 , які, на думку суду, створюють у засудженого готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Засуджений ОСОБА_3 відбув більше 2/3 частини призначеного судом основного покарання. Після відмови Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області ухвалою від 21 серпня 2018 року в умовно-достроковому звільненні засуджений ОСОБА_3 мав 04 заохочення, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Наявність даних обставин у сукупності, приводять суд до переконання про наявність правових підстав для застосування ст.81 КК України, тому клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від відбування основного покарання, в порядку ст.81 КК України, підлягає задоволенню, так як сумлінним відношенням до праці та зразковою поведінкою засуджений ОСОБА_3 довів своє виправлення.
Керуючись ст.81 КК України, та п.2 ч.1 ст.537 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 01 квітня 2014 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ст.70, ст.71 КК України до 06 років 02 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини всього майна, - від подальшого відбування основного покарання звільнити умовно-достроково на 01 /один/ рік 02 /два/ дні невідбутого строку основного покарання, зарахувавши в строк відбування основного покарання тримання його під вартою з 05 вересня 2019 року.
Апеляції на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду учасники процесу у встановленому законом порядку можуть подати до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1