Провадження №1-кп/127/790/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0001845 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2019 ОСОБА_4 оголошено в розшук, надано дозвіл на його затримання і доставку до Вінницького міського суду Вінницької області, для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу. Судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 зупинено, у зв`язку з розшуком обвинуваченого.
Ухвалою від 06.09.2019 судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 відновлено, оскільки 06.09.2019 до суду доставлений обвинувачений ОСОБА_4 , для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні подав письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, термін якого в подальшому сплив та на даний час запобіжний захід не обирався, в подальшому ОСОБА_4 може переховуватись від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді. Також зазначив, що у ОСОБА_4 відсутні соціальні зв`язки, він ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, постійного місця проживання в м. Вінниці та Вінницькій області не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, зазначив, що він знав, що в Вінницькому міському суді Вінницької області розглядається кримінальне провадження відносно нього, від суду не ухилявся, перебував на заробітках у м. Києві, тому до суду не з`являвся. Також зазначив, що він не отримував повісток. Зобов`язується з`являтися до судових засідань та не перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого заперечив проти обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив, що підстави для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором недоведені. Намірів ухилятися від суду та перешкоджати встановленню істини по справі ОСОБА_4 не має. У ОСОБА_4 є постійне місце проживання в м. Чернігів та на його утриманні перебуває малолітня дитина. Просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши заявлене клопотання, врахувавши думки захисника обвинуваченого та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Вирішення питання про обрання запобіжного заходу судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Клопотання прокурора вмотивоване тим, що наразі наявні ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та іншим чином перешкодити кримінальному провадженню (п. 4 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи дані про особу ОСОБА_4 , суд вважає наявним наступні ризики. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, він неодноразово ухилявся від суду та перешкоджав встановленню істини в кримінальному провадженні. Крім того, у обвинуваченого відсутнє постійне місце проживання в м. Вінниці та Вінницькій області, тому перебуваючи на волі, обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене, може: переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки у разі постановлення обвинувального вироку суду, особа може бути засуджена до реальної міри покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків та потерпілих.

За таких обставин обрання відносно ОСОБА_4 домашнього арешту, як більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196, 314, 315, 370-372, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк дії ухвали суду 60 діб до 04.11.2019 включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60210 (шістдесят тисяч двісті десять) грн., які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кілька обов`язків, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя