Дата документу 17.09.2019 Справа № 554/6546/19
У Х В А Л А

17 вересня 2019 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2.

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві заяву про самовідвід судді Октярського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002502 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження №554/6546/19 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

10 вересня 2019 року суддею Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 заявлено самовідвід від розгляду вказаного кримінального провадження, який мотивовано тим, що вона перебуває у приятельських стосунках з обвинуваченим ОСОБА_1 , який займає посаду заступника начальника ТУ ДСА в Полтавській області, а отже зазначена вище обставина у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України виключає її участь у розгляді даного кримінального провадження.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, суддя ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що заяву про самовідвід підтримує та просить її задовольнити з мотивів, викладених в ній. Прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_5. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що заяву про самовідвід підтримує та просить її задовольнити. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що при розгляді заяви про самовідвід покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Так, у пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідності до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 КПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства (далі - Конвенція) кожен при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Занд проти Австрії" (заява №7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року) комісія звернула увагу на те, що стаття 6 Конвенції передбачає: "всю організаційну систему судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції".

Окрім того, у рішеннях у справі "Посохов проти Росії" (заява № 63486/00) від 4 березня 2003 року та у справі "Федотова проти Росії" (заява № 73225/01) від 13 квітня 2006 року Європейський суд з прав людини також вказав, що суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані.

Отже, з огляду на наведене, можна стверджувати, що "судом, встановленим законом" (пункт 1 ст. 6 Конвенції) не вважається суд, який розглядає справу, не дивлячись на наявність підстав для заявлення самовідводу.

Із зазначеного вище, належить зробити висновок, що самовідвід це обов`язок, зокрема судді, метою якого є гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, який попереджає можливість скасування рішення з мотивів незаконності складу суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява судді ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду кримінальному провадженні № 0002502 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є вмотивованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 75,80-81 КПК України,-

у х в а л и в :

Заяву про самовідвід судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження № 0002502 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0002502 (№554/6546/19 (1-кп/554/398/2019) передати до канцелярії суду для вирішення питання щодо автоматичного перерозподілу відповідно до ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2