Справа №576/1386/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/30/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транпортним засобом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 1 березня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мачулище, Путивльського р ну, Сумської обл., зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 31 серпня 2009 року Лебединським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

2) 15 травня 2012 року Путивльським районним судом Сумської області за ст. ст. 289 ч. 2; 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

3) 24 липня 2017 року Путивльським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

4) 29 серпня 2017 року Путивльським районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 2; 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;

5) 31 жовтня 2017 року Путивльським районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 2; 185 ч. 3; 70 ч. 1; 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців;

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань призначеного за даним вироком та вироком Путивльського районного суду Сумської області, від 31 жовтня 2017 року, остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 24 липня 2017 року, зарахувавши до нього покарання відбуте частково за вироком Путивльського районного суду Сумської області, від 31 жовтня 2017 року, з 24 липня 2017 року по 1 березня 2018 року.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, за наступних обставин.

20 липня 2017 року, близько 6 год. 00 хв., ОСОБА_8 , проходячи повз під`їзд № 7 будинку АДРЕСА_2 , побачив під вікном квартири АДРЕСА_3 мопед марки «Honda PAL AF17», який належить ОСОБА_9 .

Маючи умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_8 , діючи повторно, підійшов до вказаного мопеду та, взявши за руль, відкотив його до кущів, які розташовані на відстані близько 25 м від вказаного будинку, де прикидав його гілками, бажаючи таким чином приховати мопед від сторонніх осіб, і тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом та спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2650 грн.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що мопедом він не заволодівав. Мопед був знайдений працівниками правоохоронних органів недалеко від місця, де він зі своїм знайомим вживали спиртні напої, після чого мопед відразу був повернутий власнику.

ОСОБА_8 зазначає, що під час проведення слідчого експерименту він показав яким чином він заволодів мопедом, однак його покази не відповідають дійсності, оскільки ця слідча дія була проведена під тиском зі сторони працівників поліції.

Обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що вирок ґрунтується на доказах які не вказують на те, що саме він вчинив дії по заволодінню мопедом. ОСОБА_8 переконаний, що має місце збіг обставин, а саме, що він розпивав спиртні напої зі знайомою йому особою неподалік від того місця де був схований викрадений мопед, а наявність у нього попередніх судимостей стало підставою для його затримання.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що суд, піддавши аналізу досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом та правильно кваліфікував його дії за ст. 289 ч. 2 КК України.

Так, суд першої інстанції належним чином перевірив і надав оцінку поясненням потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з яких судом було встановлено, що близько двох місяців тому ОСОБА_9 придбав мопед марки «Honda PAL AF17» і постійно ним користувався, періодично залишаючи його із замкнутим рулем під балконом своєї квартири.

З пояснень цих же свідків та потерпілого встановлено, що 20 липня 2017 року, близько 6 год. 00 хв., зазначений транспортний засіб був викрадений та знайдений співробітниками поліції через незначний проміжок часу неподалік будинку потерпілого, у кущах, прикиданим гілками.

З пояснень свідка ОСОБА_11 , який приймав участь у проведені слідчого експерименту з участю ОСОБА_8 , у якості понятого, судом було встановлено, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 без будь якого примусу, розказав та показав як він того дня викрав мопед та як сховав його у кущах.

Факт незаконного заволодіння ОСОБА_8 транспортним засобом підтверджується також і письмовим доказами: 1) протоколом огляду місця події, від 20 липня 2017 року ( а. п. 163 172 т. 1 ); 2) висновком експерта № 19/119/6 1/461е, від 3 серпня 2017 року ( а. п. 182 202 т. 1); 3) протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 , від 20 липня 2017 року ( а. п. 206 209 т. 1).

Згідно протоколу огляду місця події, від 20 липня 2017 року, судом було встановлено, що у період часу, з 8 год. 5 хв. до 9 год. 10 хв., слідчим було оглянуто подвір`я та прибудинкову територію біля п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_2 , де на відстані 25 м від будинку в кущах був знайдений транспортний засіб скутер чорного кольору марки «Хонда», прикиданий травою та бур`яном.

У ході огляду з нижньої частини задньої фари мопеда було виявлено та вилучено два сліди пальців руки та сліди пальців рук з бокової частини задньої фари вказаного транспортного засобу, крім того, було виявлено та вилучено скляну пляшку з написом «Somersby» зі слідами пальців рук.

З висновку експерта № 19/119/6 1/461е, від 3 серпня 2017 року, судом було встановлено, що сліди пальців рук виявлені на поверхні нижньої частини задньої фари скутера на поверхні бокової частини скутера та на поверхні скляної пляшки з написом сидр «Somersby» залишені ОСОБА_8 .

З протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 , від 20 липня 2017 року, відео на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту, з пояснень свідка ОСОБА_11 , наданих у суді першої інстанції, судом було встановлено, що ОСОБА_8 детально описав обставини за яких він заволодівав транспортним засобом. При цьому судом було встановлено, що ОСОБА_8 вільно орієнтувався в оточуючій обстановці під час проведення слідчого експерименту з його участю на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , що як правильно розцінив суд першої інстанції, свідчить про те, що ОСОБА_8 , як особа, яка не вчиняла вказані дії, не змогла б так детально відтворити обстановку та обставини події.

Колегія суддів вважає, що за наведених доказів обвинувачення, суд обґрунтовано розцінив невизнання ОСОБА_8 вини у вчиненому, як обраний ним спосіб захисту від обвинувачення, оскільки такий спосіб захисту спростовано судом при аналізі досліджених у судовому засіданні доказів.

За наведених мотивів колегія суддів знаходить необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про його непричетність до незаконного заволодіння мопедом потерпілого ОСОБА_9 .

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_8 зазначає, що належні йому сліди пальців рук з викраденого мопеда були вилучені після проведення слідчого експерименту за його участі, а не після того, як транспортний засіб був знайдений працівниками поліції, що на думку ОСОБА_8 спростовує висновок, що належні йому сліди пальців рук на мопеді були залишені ним під час викрадення ним мопеду.

Вказані мотиви апеляційної скарги колегія суддів знаходить необґрунтованими, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що огляд місця події відбувався близько 9 ї години 20 липня 2017 року і тоді ж, згідно з протоколу огляду місця події, на поверхні викраденого транспортного засобу були виявлені та вилучені сліди пальців рук ( а. п. 165 ), деякі з яких, відповідно до експертного висновку, належать ОСОБА_8 . У той же час, слідчий експеримент з участю обвинуваченого ОСОБА_8 був проведений о 18 год. 00 хв. 20 липня 2017 року, тобто після виявлення і вилучення слідів пальців рук з транспортного засобу.

Що стосується скарг обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування відносно нього у ході досудового розслідування недозволених методів слідства, а саме, психологічного тиску з боку працівників органу досудового слідства, то колегія суддів також вважає їх необґрунтованими, оскільки вказані доводи не знайшли свого підтвердження.

Колегією суддів встановлено, що жодного разу зі скаргами на дії чи бездіяльність органу досудового розслідування за фактом застосування незаконних методів здобуття доказів обвинувачення ОСОБА_8 , ні ОСОБА_8 , ні його захисник ОСОБА_7 до прокурора чи до слідчого судді не зверталися, не дивлячись на те, що судом апеляційної інстанції неодноразово, без обмежень у часі, надавалась можливість стороні захисту оскаржити дії та бездіяльність органу досудового розслідування у встановленому законом порядку.

Вказані обставини дають підстави для висновку про надуманість таких мотивів апеляційної скарги та розцінюються колегією суддів, як обраний обвинуваченим ОСОБА_8 спосіб уникнути кримінальної відповідальності.

Також колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції визначив у відповідності до вимог ст. ст. 50; 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_8 та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зі змісту досудової доповіді щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_8 вбачається, що ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені як високі, тому на думку органу пробації, виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства ( а. п. 47 48 ).

Колегія суддів вважає, що з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його особи, та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд обґрунтовано визначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, що передбачено санкцією ст. 289 ч. 2 КК України, яке на думку колегії суддів, є справедливим, виходячи з ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та особи тверітінова ОСОБА_12 , яке достатнім для виправлення ОСОБА_8 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Також суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, призначив ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, виходячи з того, що 31 жовтня 2017 року ОСОБА_8 був засуджений за вироком Путивльського районного суду Сумської області за ст. ст. 185 ч. 2; 185 ч. 3 України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців, приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення за ст. 289 ч. 2 КК України ОСОБА_8 вчинив 20 липня 2017 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

За наведених обставин, знаходячи ухвалений відносно ОСОБА_8 вирок законним, колегія суддів не вбачає підстав для його зміни чи скасування, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 1 березня 2018 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 у цей же строк з дня вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4