Справа № 467/531/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження№0000126 від 09.04.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Полянка Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що 08.04.2019 приблизно о 20-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в с.Полянка Арбузинського району Миколаївської області вирішив проникнути до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 з метою таємного викрадення телевізора.
Реалізуючи задумане, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, ОСОБА_4 через хвіртку незаконно проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , після чого, скориставшись відсутністю господаря підійшов до вхідних дверей житлового будинку та шляхом злому навісного замикаючого пристрою незаконно проник всередину. Після цього ОСОБА_4 в одній із кімнат таємно викрав телевізор торгової марки «MYSTERY», чорного кольору, моделі MTV-3230LW, серійний номер НОМЕР_1 , вартістю 2500,00 грн, який належить ОСОБА_5 та в подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, дав показання, підтвердив викладені вище обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з вартістю викраденого майна, виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, зазначив, що щиро розкаявся у вчиненому, одразу видав викрадене майно працівникам поліції.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що точної дати події він не пам`ятає, але це було навесні 2019 року. На той час він тимчасово проживав у свого дядька по АДРЕСА_2 , оскільки у його власній домівці було відключене електропостачання. В час близько 20 до 21 години вони родиною вечеряли, випивали та у них зламався телевізор. В цей час у нього виник умисел викрасти телевізор з будинку сусіда через город на прізвище ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_4 знав, що сусід поїхав на заробітки, а в його будинку є плазмовий телевізор. Раніше в цьому сусідньому будинку проживав дядько ОСОБА_4 , також він допомагав сусіду по господарству, відтак добре знав обстановку у даному домоволодінні. Коли рідні лягли спати, ОСОБА_4 через хвіртку, яка була зачинена на ціпок, знявши даний ціпок зайшов у сусідній двір, зірвав навісний замок на вхідних дверях будинку та потрапив в середину, де в одній із кімнат взяв плазмовий телевізор та приніс його до місця свого тимчасового проживання у дядька та підключив. Вранці його рідні виявили телевізор та почали розпитувати звідки він взявся, дружина побачила біля сусідового будинку поліцейський автомобіль. Тоді ОСОБА_4 усвідомив, що скоїв злочин, вийшов до працівників поліції, все їм розповів та добровільно видав викрадений телевізор.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_7 є її рідним братом та проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Оскільки в нього зламався телевізор, то вона надала йому свій плазмовий телевізор у тимчасове користування. 06.04.2019 брат виїхав до Чехії на заробітки, а вже 09.04.2019 вранці їй подзвонила знайома, та сказала, що з братового будинку вночі було вчинено крадіжку. Прибувши до будинку брата ОСОБА_5 виявила, що до будинку хтось проник, оскільки було пошкоджено замок на вхідних дверях та з будинку зник її телевізор. Дещо пізніше приїхали працівники поліції. Від працівників поліції вона дізналась, що телевізор виявлений в одному з сусідніх будинків. Обвинуваченого просила суворо не карати та не позбавляти його волі.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 вважав за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами справи, встановленими органами досудового розслідування.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

За таких обставин, суд переконавшись, що обвинувачений та потерпіла вірно розуміють зміст обставин провадження, за відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, після роз`яснення наслідків визнання недоцільним дослідження доказів у вигляді втрати права оскаржити фактичні обставини справи, в тому числі й кваліфікацію злочину, в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, оскільки обвинувачений вибачився перед потерпілою та повернув викрадене майно.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений вважається раніше не судимим, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, не одружений, проте проживає з жінкою та спільно з нею виховує двох неповнолітніх дітей, що свідчить про те, що оточуюча її обстановка у сім`ї та побуті є сприятливою та обвинувачений має належні соціальні зв`язки. Також суд враховує спосіб життя обвинуваченого, те що він офіційно не працює, проте підробляє у людей за наймом та матеріально утримує родину, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Суд приймає до відома висновок викладений в досудовій доповіді Арбузинського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, середній ризик його небезпеки для суспільства та для окремих осіб, та середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення.

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві, відшкодування завданої злочином шкоди шляхом повернення викраденого майна, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ст.76 КК України, та із застосуванням заходів, передбачених запропонованою органом пробації програмою, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Доля речових доказів вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання. Також покласти на ОСОБА_4 додатковий обов`язок на підставі п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Речовий доказ телевізор торгової марки «MYSTERY», що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області за квитанцією№279 від 09.04.2019 повернути ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1