ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1283/19 Справа № 214/2762/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 10.04.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, із застосуванням п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, з попереднім переведенням покарання у виді обмеження волі в покарання у виді позбавлення волі (із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі), до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2018 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
ОСОБА_6 на початку квітня 2018 року, не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарської діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, маючи намір, спрямований на організацію незаконного пункту прийому та схову металобрухту, на систематичне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб. Діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного доходу, в порушення встановленого чинним законодавством України порядку здійснення операцій з металобрухтом в безномерному гаражі, що в ГБК «Кубанський», розташованому за адресою біля будинку № 57 по вул. Волосевича в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, організував незаконно діючий пункт прийому та схову брухту чорних металів у населення.
Так, ОСОБА_6 , в порушення положень ст. 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року (в редакції від 15.09.2016 року), відповідно до якої операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами, а збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняються. Не маючи державної реєстрації, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, в період часу з початку квітня 2018 року по 24.04.2018 року, в приміщенні безномерного гаражу, що в ГБК «Кубанський», розташованого за адресою біля будинку № 57 по вул. Волосевича в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, систематично здійснював незаконне приймання від фізичних осіб брухту чорних металів за ціною 6 грн. за 1 кг.
24.04.2018 року, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в безномерному гаражі, що в ГБК «Кубанський», розташованому за адресою біля будинку № 57 по вул. Волосевича в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, незаконно прийняв у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 брухт чорних металів, не встигши здійснити вимір та розрахуватись з ОСОБА_8 через брак коштів у гр. ОСОБА_6
24.04.2018 року працівниками поліції, в період з 15.20 годин до 15.45 годин, при проведенні обшуку в приміщенні безномерного гаражу що в ГБК «Кубанський», розташованого за адресою біля будинку № 57 по вул. Волосевича в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, виявлено та вилучено, ваги (кантор) для зважування, блокнот з записами прийому металобрухту, брухт чорних металів, загальна вага якого склала 135 кг, який ОСОБА_6 незаконно прийняв від фізичних осіб за готівковий розрахунок.
Не погоджуючись з вказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції безпідставно притягнув його до кримінальної відповідальності, що призвело до негативних наслідків, а саме призначення покарання за ч. 1 ст. 213 КК України у виді 1 року обмеження волі.
Вказує, що судом першої інстанції не визначено потерпілого та не залученого його до провадження.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Норма частини 3 статті 349 КПК України, передбачає можливість визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження. При цьому, суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обставини справи не оспорюються сторонами у випадку, коли обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор та інші учасники судового розгляду не висловлюють жодних заперечень проти встановлених обставин.
Так, допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, визнав повністю та у скоєному щиро розкаявся, повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладені у обвинувальному акті, просив суворого його не карати.
Учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_6 погодились на вказаний порядок судового розгляду, передбачений ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому, суд першої інстанції з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_6 розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В зв`язку з цим, суд першої інстанції, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд першої інстанції обмежився допитом обвинуваченого, дослідив матеріали кримінального провадження та характеризуючі дані про особу обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.
Вищезазначені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції виконані належним чином.
Враховуючи викладене, апеляційним судом не розглядаються доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 в частині неправильної кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 213 КК України та необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що судом першої інстанції не було встановлено і не залучено у даному кримінальному провадженні потерпілого, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до обвинувального акту, потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.
Фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення судом першої інстанції обґрунтовано встановлені відповідно до обвинувального акту. Дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 213 КК України кваліфіковано правильно.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України.
Судом першої інстанції в повній мірі враховано ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також дані досудової доповіді Саксаганського районного сектору Центрального міськрайонного відділу з питань пробації м .Кривого Рогу про обвинуваченого ОСОБА_6 і призначив покарання в межах санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України за ч. 1 ст. 213 КК України у виді 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 71 КК України.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні саме такого покарання дотримався вимог кримінального закону. Колегія суддів з правильністю висновків суду першої інстанції погоджується та, з урахуванням вищенаведених обставин, вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Враховуючи викладене, вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: