Справа № 215/3201/19
1-в/215/147/19
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2019 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 в м.Кривому Розі клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Перм, РФ, особа без громадянства, маючого середню освіту, перебуваючого в ДУ Криворізька УВП №3, про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
засуджений ОСОБА_4

захисник засудженого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
До Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку, просив суд пом`якшити йому міру покарання, довічне позбавлення волі замінити на покарання у вигляді позбавлення волі на строк 21 рік 6 місяців та 12 днів, та звільнити від відбування покарання, у зв`язку з відбуттям вироку, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 вчинено злочин в 1998 році, тобто в той момент, коли максимальна санкція ст.93 КК України 1960 року передбачала смертну кару, у звязку з її скасуванням рішенням Конституційного суду України від 29.12.1999 року №11-рп/99, до ОСОБА_4 можливо було застосувати максимальну санкцію статті у вигляді 15 років позбавлення волі, оскільки законодавство про довічне позбавлення волі було прийнято вже після вчинення ОСОБА_4 злочину, а тому ухвалу судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 15.06.2000 року вважає незаконною, що не відповідає вимогам Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (а.с.1-10).
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, вказавши, що встановлення визначеного строку покарання судом, надає йому право на звільнення, у звязку з відбуттям покарання.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи наведені у клопотанні, доповнивши, що клопотання повинно розглядатися в межах виконання судових рішень, але враховуючи невідповідність діючого кримінально процесуального законодавства України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з огляду на практику Європейського суду ( справи: "Петухов проти України", "Вінтер та інші проти Об`єднаного Королівства", "Ласзло Магяр проти України" та ін.), рішення якого обов`язкові для виконання на території України, до підзахисного слід застосувати звільнення від покарання.
Прокурор проти задоволення клопотання засудженого, зазначивши, що заміна засудженому ОСОБА_4 міри покарання діючим Кримінально процесуальним кодексом України, не передбачено, лише виключно в межах акта про помилування.
Вислухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком судової колегії по кримінаольним справам Запорізького обласного суду від 28.12.1999 ОСОБА_4 засудженого за сукупністю злочинів до смертної кари - розстріл з конфіскацією усього належного йому майна. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 15.06.2000 вказаний вирок змінено та призначено основне покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією йсього належного йому майна. На підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.04.2016, ОСОБА_4 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення. Станом на 05.06.2019, ОСОБА_4 відбув 21 рік 6 місяців та 12 днів. На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Криворізька установа відбування покарання №3».
Вказане твердження засудженого та його захисника, щодо незаконності прийнятого судом рішення, суд не сприймає, тому як такий розгляд виходить за межі компетенції суду, як суду першої інстанції, враховуючи правову позицію засудженого ОСОБА_4 та його захисника, адвоката ОСОБА_3 , щодо розгляду клопотання в межах виконання вироку.
Статтею 51 КК України передбачені види покарань для осіб, визнаних винними у вчинені злочину, зокрема, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.
ОСОБА_4 засуджений до довічного позбавлення волі, і заміна судом такого виду покарання на певний строк, не передбачена розділом 8 КПК України, а можлива лише в порядку ч.2 ст.87 КК України, актом про помилування, що виходить за межі повноважень суду.
Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Вінтер та інші проти Об`єднаного Королівства», на яке посилається захисник засудженого, зазначено що дійсно в Державі Україна не передбачено умовно дострокове звільнення для довічно засуджених, але є можливість для них клопотати про зменшення довічного позбавлення волі, шляхом президентського помилування. Тобто діючим законодавством України встановлено процедуру заміни довічного позбавлення волі на певний строк, тому з огляду на вище зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , щодо встановлення строкового терміну відбування покарання та звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 372, 532-539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку суду залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: