Справа № 333/2796/19
Провадження №1-кс/333/1132/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001637 від 18 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2019 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 17 липня 2018 року у відповідності до наказу №158 командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 прийнятий на строкову військову службу та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», на посаду старшого стрільця 2-ї групи охорони та патрульно-постової служби 1-го взводу охорони патрульно-постової служби 3-і роти військової частини НОМЕР_1 та 15 серпня 2018 року підписав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на три роки.
Відповідно до ст.ст. 3, 28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Згідно ст. ст. 9-11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, піддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 зобов`язаний додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Однак, 17 травня 2019 року ОСОБА_4 , в порушення зазначених норм Конституції України та Законів України вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
17 травня 2019 року близько 22 годин 00 хвилин ОСОБА_4 разом із своїми співслужбовцями сержантом ОСОБА_5 та солдатом ОСОБА_6 самовільно -залишили місце несення військової служби в м. Маріуполь Донецької області та разом направились в м. Запоріжжя, на прохання ОСОБА_5 , у зв`язку з ревнощами останнього до його дружини ОСОБА_7
17 травня 2019 року, приблизно о 03 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля входу до приміщення під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_1 , в ході раптового конфлікту, який виник між його співслужбовцем сержантом ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на нанесення тяжкого тілесного ушкодження, наніс останньому не менше двох ударів кулаком правої руки в область голови, в наслідок чого ОСОБА_8 не втримавши рівновагу впав на асфальтну поверхню. Після чого, зразу, в гой час коли ОСОБА_8 лежав на землі, ОСОБА_4 правою та лівою ногою наніс йому ше декілька ударів в область голови та тулубу, внаслідок чого останній втратив свідомість.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 згідно інформації КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді перелому лицевої кістки, перелому основ черепу та переломи семи ребер з пошкодженням легені, тобто тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
18.05.2019 року гр. ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України в ході якого було вилучено одяг підозрюваного а саме: гумові капці які належать підозрюваному ОСОБА_4 , для подальшого проведення судових експертиз та з`ясування всіх обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , 1987 року народження.
Таким чином, вилучені речі, можуть зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по кримінальному провадженню, може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, а також те, вилучене відповідає критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно, із забороною його відчуження та використання.
В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У клопотанні слідчого зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна, обґрунтування необхідності його здійснення, конкретизовано майно, що належить арештувати. До матеріалів клопотання долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні. Таким чином, клопотання відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України. Крім того, клопотання до суду надійшло 20.05.2019 року, тому слідчий своєчасно, відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України, звернувся до слідчого судді.

Встановлено, що 18.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (кримінальне провадження № 0001637).

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є" тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно п.2 ст.237 КПК огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку чи іншого володіння особи.

Згідно п.7 ст.237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст.171 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, який вчинив суспільно небезпечне діяння і перебувають у нього, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на дві наволочки з нашаруванням речовини бурого кольору та дві подушки з нашаруванням речовини бурого кольору, які були вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001637 від 18.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме:

-дві наволочки з нашаруванням речовини бурого кольору та дві подушки з нашаруванням речовини бурого кольору, які були вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1