Номер провадження: 11-сс/813/1273/19
Номер справи місцевого суду: 496/2533/19 1-кс/496/1694/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 19.07.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000412, внесеному до ЄРДР 16.07.2019 року за ч.3 ст.15 ч.5 ст.185 КК України,-

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 19.07.2019 року задоволено клопотання СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, у розмірі 326570 гривень, строком до 16.09.2019 року щодо:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у кримінальному провадженні №0000412, внесеному до ЄРДР 16.07.2019 року за ч.3 ст.15 ч.5 ст.185 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_8 знаходячись на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та визнати затримання ОСОБА_8 незаконним.

В своїй апеляційній скарзі зазначає наступне:

-в клопотанні слідчого належним чином підозра не обґрунтована, не доведено наявність ризиків, а на їх обґрунтування слідчим не надано жодного доказу який би давав підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього обов`язки, або здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України;

-слідчий суддя взагалі не виказав думку та не обґрунтував своє рішення щодо неможливості застосувати до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів та не врахував дані про особу підозрюваного.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину скоєного за наступних обставин:

16.07.2019 року приблизно о 04.00 год., більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована на території АДРЕСА_2 (юридична адреса: АДРЕСА_3 ) помітив 4 одиниці військової техніки, а саме: радіо-локаційну станцію 35Д6-РЛС, антенний пост 287/45 Ф-5, апаратний контейнер Ф НОМЕР_2 , електростанцію ЕД20-Т40 2РКСІ № 19ДО12, які оснащені тепловими елементами заміни (чарунки ТО34ВМ, ТО31БМ та інші субблоки УОО70107, У0070109), які визначили об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, користуючись відсутністю сторонніх осіб, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, розрізавши металеві прути, які складають огорожу охоронюваної військової частини НОМЕР_1 , проникли на вказану територію, на якій ОСОБА_8 підійшов до вищевказаної військової техніки, де за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту демонтував 204 зазначених вище теплових елементів заміни, загальною вартістю 612000 грн., та помістили їх до трьох рюкзаків. Продовжуючи свої злочинні дії, з метою завершення свого злочинного умислу до кінця, направилися з викраденим майном до місця проникнення на територію військової частини НОМЕР_1 . Однак був помічений патрульним 1 підрозділу ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_11 , який за допомогою табельної вогнепальної зброї АКС 74У № НОМЕР_3 зупинив протиправні дії ОСОБА_8 , шляхом поранення його у праву ногу, тому протиправні дії не були завершені.
16.07.2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та 18.07.2019 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 та ч.5 ст.185 КК України.
18.07.2019 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наявністю обґрунтованої підозри щодо нього у вчиненні кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника, яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.07.2019 року;

- протоколом огляду місця події від 16.07.2019 року, згідно з яким на території військової частини виявлено пошкодження паркану, навісного замку бункера, рюкзаки з демонтованими тепловими елементами заміни, підсумки з інструментами;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 з приводу обставин затримання ОСОБА_8 під час спроби викрадення майна військової частини.

Таким чином, ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, з середньою освітою, не одружений, не працює, навчається у Київському вищому професійному училищі залізничного транспорту ім. В.С. Кудряшова, зареєстрований та проживає в м. Києві, на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.
Вказані обставини свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків у м. Одесі та дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.
Враховуючи відсутність у підозрюваного ОСОБА_8 працевлаштування, відсутність відомостей про джерела його існування, апеляційний суд вважає доведеним ризик можливого вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а саме його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, відсутність працевлаштування та міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги в цій частині.

При цьому доводи сторони захисту щодо того, що підозрюваному необхідно отримувати медичну допомогу, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки медичну допомогу можливо отримати в умовах Одеського слідчого ізолятора. Будь-яких доказів того, що підозрюваний ОСОБА_8 за станом здоров`я потребує такого режиму лікування, що виключає його утримання в установі попереднього ув`язнення, апеляційному суду не представлено.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу врахував усі обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, та дійшов вірного висновку про необхідність визначити підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу в межах, встановлених ч.5 ст.182 КПК України.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 19.07.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000412, внесеному до ЄРДР 16.07.2019 року за ч.3 ст.15 ч.5 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4