КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 24 вересня 2019 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 05 червня 2019 року,відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України,
За участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_7 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою на шістдесят днів, до 03 серпня 2019 року включно.

В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначив, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування вчасно, в зв`язку із чим у даному кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, одночасно взяв до уваги необхідність дотримання положень ст.ст. 177, 178 КПК України, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні діяння, в якому він підозрюється, характер і обставини вчинення злочинів, так яким чином вони встановлені та сформульовані за змістом у повідомлені про підозру, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що встановлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 05 червня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що слідчим не надано вагомих доказів того, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України, отже пред`явлена підозра є необґрунтована.

Вказує на те, що в порушення вимог ст. 199 КПК України слідчим у клопотанні про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою не зазначено обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку захисника, слідчий суддя безпідставно не визначив підозрюваному розмір застави, оскільки обставин, визначених п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не встановлено.

Звертає увагу і на те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, працює, одружений, має неповнолітнього сина, місце реєстрації у Полтавській області та тимчасове місце проживання в м. Києві.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Подільським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 листопада 2018 року під № 0004484, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України.

12 березня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

10, 11, 18 квітня та 24 травня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 13 березня 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11 травня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 02 травня 2019 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 08 червня 2019 року.

31 травня 2019 року ухвалою слідчого судді згаданого районного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004484 до 5 місяців.

04 червня 2019 року старший слідчий слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 05 червня 2019 року клопотання слідчого задоволено.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя, з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність усіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірним причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що є підставою для продовження застосування відносно підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, всупереч доводам захисника, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам. Також доведено і те, що ризики, які враховувалися при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілих, свідків та підозрюваного у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Вищевикладене нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки слідчий і прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи ОСОБА_6 строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Також слід зазначити, що обґрунтованість та необхідність вказаних у клопотанні слідчого слідчих та процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, працює, одружений, має неповнолітнього сина, місце реєстрації у Полтавській області та тимчасове місце проживання у м. Києві., не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що останній може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Інші доводи, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, також не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що у сукупності з усіма обставинами провадження є достатнім для продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, з матеріалів провадження не вбачається.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу в їх сукупності, продовжив йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, та скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що строк дії оскаржуваної ухвали слідчого судді закінчився, та те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181,194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 05 червня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 на шістдесят днів, до 03 серпня 2019 року включно, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3651/2019 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1