Справа № 643/9381/19
Провадження № 1-кс/643/3617/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2019 Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання слідчого Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003037 від 11.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Московського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003037 від 11.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10.06.2019 приблизно о 23.10 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля буд. 162-г по вул. Ак. Павлова м. Харкова, шляхом підпалу умисно пошкодив автомобіль "Chevrolet Volt" р.н. НОМЕР_1 , чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток. (ЖЄО № 26392 від 10.06.2019).

11.06.2019 в ході складення протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у період часу з 01:45 до 02:00, за адресою: м. Харків, вул. вул. Халтуріна, буд. 30, слідчим СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено речі, який згідно ч.1 та п.1 ч.2 ст. 170 КПК України підлягає арешту: змив з верхньої частини лівої долоні; змив з нижньої частини лівої долоні; змив з верхньої частини правої долоні; змив з нижньої частини правої долоні.

11.06.2019 вказані речі визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий зазначає, що з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, та збереження речових доказів а також враховуючи, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити та розглянути клопотання без їх участі, про що зазначили у письмових заявах.

Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3.1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що вищевказане майно в силу ст. 98 КПК України є речовим доказом, та накладення арешту необхідно з метою збереження його як речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 98, 107, 117, 170-175, 236 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 11.06.2019 в ході складення протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у період часу з 01:45 до 02:00, за адресою: м. Харків, вул. вул. Халтуріна, буд. 30, слідчим СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- змив з верхньої частини лівої долоні;

- змив з нижньої частини лівої долоні;

- змив з верхньої частини правої долоні;

- змив з нижньої частини правої долоні.

Зберігання майна визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1