У Х В А Л А
Іменем України

06 листопада 2019 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000481 від 17.08.2018 року,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.
З матеріалів скарги вбачається, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000481 від 17.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
22.08.2019 року старшим слідчим в ОВС управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_5 в ході проведення досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження 0000481 від 17.08.2019 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21.08.2019 року по справі 761/32635/19 було проведено обшук в приміщенні №308 за робочим місцем ОСОБА_4 , та вилучено майно належне останньому, дозвіл на вилучення якого не надавався.
Скаржник зазначає, що вилучене у ОСОБА_4 майно є тимчасово вилученим майном, оскільки ухвалою слідчого судді дозвіл на його вилучення не надавався, та в задоволенні клопотання про арешт такого майна було відмовлено.
Представник скаржника та скаржнику судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Також слідчий подав до суду клопотання про відкладення розгляду скарги, однак враховуючи другу неявку слідчого в судове засідання слідчий суддя вважає за можливе проведення судового засідання без участі слідчого.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши доводи скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Також відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
При розгляді скарги встановлено, що в межах даного кримінального провадження в ході проведення обшуку в приміщенні №308 за робочим місцем ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон марки Meizu, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 разом з чохлом чорного кольору.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2019 року у справі № 761/34374/19 було відмовлено у накладенні арешту на вищевказане майно.
Відповідно до ст. 41 КУ, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Враховуючи, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт вищевказаного майна було відмовлено, таке майно підлягає негайному поверненню власнику, а тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000481 від 17.08.2018 року.
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 169, 171, 236, 303, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000481 від 17.08.2018 року задовольнити.
Зобов`язати старшого слідчого управління ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 , негайно повернути ОСОБА_4 тимчасово-вилучене майно, а саме мобільний телефон марки Meizu, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 разом з чохлом чорного кольору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1