Провадження № 11-кп/4820/550/19
Справа № 678/581/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих: ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000374 від 15.08.2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 04 липня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 04 липня 2019 року
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Карабчіїв Городоцького району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, проживаючого в цивільному шлюбі, працюючого водієм на Агрофірмі «Обрій», раніше не судимого,

визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

Цивільний позов потерпілих про стягнення з ОСОБА_9 моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 3000 гривень, на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Речові докази: компакт диск на якому записано два аудіо файли, ухвалено зберігати при матеріалах кримінального провадження.

За вироком суду, ОСОБА_9 15.08.2017 р. близько 07 год., перебуваючи в приміщені кухні будинку АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник конфлікт з ОСОБА_7 з приводу відмови ОСОБА_9 розписатись за отримання рекомендованого листа із суду. В ході даного конфлікту, коли ОСОБА_7 знаходилась за столом, ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою відібрання у неї адресованого йому листа із застосуванням насильства, схопив її одночасно обома руками за її праве і ліве передпліччя та стиснувши їх пальцями потягнув до себе, потім схопив ОСОБА_7 одночасно двома руками за плечі в їх зовнішній ділянці з метою заподіяння пошкоджень умисно із силою стиснувши їх пальцями рук підтягнув до себе.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин лівого плеча та правого передпліччя, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Крім того, ОСОБА_9 цього ж числа близько 07 год. 10 хв., в будинку АДРЕСА_1 , продовжуючи конфлікт із ОСОБА_7 , яка знаходилась у приміщення спальні, де також знаходилась їх спільна неповнолітня дочка ОСОБА_12 , яка з метою запобігаючи конфлікту між батьками, стала перед ОСОБА_9 , на що він з метою її відсторонення із застосуванням фізичного насильства, умисно схопив неповнолітню ОСОБА_12 лівою рукою за праве передпліччя, а потім одразу правою рукою за ліве передпліччя та силою стиснув пальцями обох рук праве і ліве передпліччя. В подальшому продовжуючи свої дії, ОСОБА_9 , намагаючись підійти до ОСОБА_7 , в той час коли неповнолітня ОСОБА_12 захищаючи матір стояла між нею та ОСОБА_9 , умисно схопив її правою рукою за її ліве плече та силою стиснув її пальцями руки, завдаючи при цьому фізичного болю.

Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_9 , потерпілій ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин лівого передпліччя, саден шкіри лівого плеча та правого передпліччя, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок Хмельницького міськрайонного суду від 04 липня 2019 року відносно нього скасувати, а кримінальне провадження закрити.
При цьому вказує про невідповідність викладених у вироку висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Суд не взяв до уваги дані книги для запису рекомендованих відправлень і повідомлень, в якій вказано про те, що вручення листів відбулося не 15 серпня 2017 р., а 14 серпня 2017 р., що вказує на фальсифікацію доказів.
Також суд не взяв до уваги той факт, що потерпілі вже не вперше звертаються із заявами про вчинення щодо них незаконних дій. Постановою Деражнянського районного суду від 11.09.2018 р. справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_9 було закрито у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. У постанові встановлено, що показання ОСОБА_12 та ОСОБА_7 щодо наявності/відсутності конфлікту носять взаємовиключний характер. Суд у вироку не зазначив про зміст цих доказів та не спростував їх.
Суд не прийняв до уваги без належної мотивації показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що злочину він не вчиняв, тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_12 не наносив. Обвинувачення ґрунтується на сфальсифікованих доказах, а показання потерпілих є неправдивими.
У вироку неповно відображені показання обвинуваченого ОСОБА_9 , який повідомляв суд про те, що спір з ОСОБА_7 з приводу отримання листів дійсно мав місце, проте був лише словесним. Спір відбувся 14.08.2017 р. в день коли обвинувачений отримав листи та поставив підпис про їх отримання в книзі. Твердження про те, що ОСОБА_9 не було вдома, а був на роботі стосується ранку 15.08.2017 р. Таким чином ОСОБА_9 засуджено за злочин, якого він не вчиняв.

В запереченні на апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_8 просить вирок Хмельницького міськрайонного суду від 04.07.2019 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення.

Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. ОСОБА_12 подала до суду заяву про слухання кримінального провадження у її відсутності, просила вирок суду відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисників, потерпілої, представника потерпілої, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вказав, що він 15.08.2017 року біля 7 години ранку не перебував у будинку за адресою АДРЕСА_1 , в цей час був на роботі, покази потерпілих є наклепом, оскільки він перебуває із ними в неприязних стосунках, із потерпілою розлучений, має нову сім`ю. Пред`явлене обвинувачення не визнав.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 15.08.2017 року біля 7 години ранку в будинку за адресою АДРЕСА_1 , перебував її колишній чоловік ОСОБА_9 . Між ними почалась розмова з приводу отримання ОСОБА_9 поштового виклику до суду і що він за це має розписатись у відповідному журналі, оскільки вона працює поштаркою та їй треба було вручити повістку, але чоловік відмовився отримувати та розписуватись. Почався конфлікт, вона сказала, що листа без розпису не має права відати. Коли вона знаходилась за столом ОСОБА_9 хотів відібрати у неї листа і схопив її обома руками за її праве і ліве передпліччя та стиснув їх пальцями і потягнув до себе, потім схопив її одночасно двома руками за плечі в зовнішній ділянці і сильно стиснувши їх пальцями рук підтягнув до себе. Коли він це робив, вона відчувала біль, потім обвинувачений відштовхну її від себе. Продовжували сваритись, пішла до спальні де була донька, чоловік пішов за нею, донька встала між ними щоб вони не сварились, коли донька була між ними то чоловік почав хватати доньку.

Покази потерпілої ОСОБА_7 щодо механізму заподіяння тілесного ушкодження підтверджується також протоколом проведення слідчого експерименту від 03.03.2018 року.

Допитана у суді потерпіла ОСОБА_12 суду повідомила, що 15.08.2017 р. близько 7 години ранку будучі в своїй кімнаті почула, як її кличе матір з кухні, тоді вона вийшла на крик та побачила матір та батька, вони сварились, з приводу поштових листів. Батько намагався забрати листи, а мати не давала, він перехилився через стіл, схопив матір руками за передпліччя, потягнув до себе, а потім схопив за плечі, намагався відтягнути матір від лавки де лежали поштові листи. Оскільки листи не зміг взяти то відпустив матір. Взяв листи і вийшов. Через деякий час знов повернувся і почав сваритись, вони тоді буди в своїй кімнаті, тоді вона стала між ними, щоб батько не протягував руки і не пускала його до матері. Батько тоді схопив її лівою рукою за праве передпліччя і здавив, вона намагалась вирватись, тоді схопив правою рукою її ліве передпліччя і також здавив, вона відчула фізичний біль, після цього він відпустив її. Потім він знову направився в бік матері і вона стала перед ним, після цього він схопив її правою рукою за ліве плече, стиснув та відштовхнув від чого вона вдарилась об двері ззаду, батько вказав, що вона не втручалась в справи дорослих і вийшов із кімнати.

Покази потерпілої щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень підтверджуються також протоколом проведення слідчого експерименту від 29.08.2017 року.

Допитана в суді свідок ОСОБА_13 показала до дійсно 15.08.2017р. близько 7 години ранку чула крики сусідів - Лесиків через пару хвилин до неї прибігла схвильована сусідка ОСОБА_7 сказала, що була сварка із чоловіком ОСОБА_14 з приводу поштових листів та не бажання ним їх належно отримати та побиття останнім дружини і дочки. Бачила на руках сусідки синяки, вона дала їй заспокійливе. Потім прибігла донька потерпілої ОСОБА_12 вона також давала їй заспокійливе. Обвинуваченого не бачила, проте після конфлікту бачила як із подвір`я Лесиків виїхала машина.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується:

-Витягом із ЄРДР від 15.08.2017 року про внесеня відомості за заявами ОСОБА_7 та ОСОБА_12 щодо заподіяння їм тілесних ушкоджень.

-Висновками експерта за № 905 від 22.08.2017 року, відповідно до яких встановлено, що у ОСОБА_7 станом на 15.08.2017 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів м`яких тканин лівого плеча, правого передпліччя, що могли утворитись, від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Внаслідок ударів, так і від тупих твердих предметів, якими могли бути пальці рук, внаслідок стискання, про що можуть свідчити їх розміри та локалізація і за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Дані тілесні ушкодження можуть мати давність утворення в межах 12 годин до моменту початку проведення судово-медичної експертизи, яка розпочалась 15.08.2017 року о 12 год. 55 хв., що не виключає можливість їх утворення в час та за обставини вказані у постанові про призначення експертизи. Локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не характерні та не специфічні для їх утворення при падіння з висоти власного зросту.

-Висновком експерта за № 331 від 19.03.2018р., яким встановлено, що у ОСОБА_7 на 15.08.2017 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів м`яких тканин лівого плеча, правого передпліччя. Механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 відповідає її показам під час проведення слідчого експерименту.

-Висновком експерта за № 906 від 22.08.2017 року, відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_12 станом на 15.08.2017 р. виявлені тілесні ушкодження: крововилив м`яких тканин лівого передпліччя, що утворились як від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, в наслідок ударів, так і від дії тупих твердих предметів, якими могли бути пальців рук, внаслідок стискання, про що свідчить їх форми, розміри та локалізація; садна шкіри лівого плеча, правого передпліччя, які могли утворитись від дії тупо-загострених плоских твердих предметів, якими могли бути нігті пальців рук, про що можуть свідчить їх розміри, форма та локалізація. Перераховані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. По кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень, мають давність утворення в межах 12 годин до початку проведення експертизи, яка розпочата 15.08.2017 року о 13 год. 05 хв., і це не виключає можливість утворення їх під час та за обставини, що вказані у постанові слідчого про призначення судово-медичної експертизи. Локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 не характерні та не специфічні для їх утворення при падіння потерпілої з висоти власного зросту.

-Висновком експерта за № 330 від 19.03.2018р., яким встановлено, що у ОСОБА_12 станом на 15.08.2017 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин лівого передпліччя, саден шкіри лівого плеча, правого передпліччя. Механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 відповідає її показам під час проведення слідчого експерименту.

-Показами допитаної в судовому засіданні експерта ОСОБА_15 , яка підтвердила дані нею висновки, суду показала, що виявлені у потерплих тілесні пошкодження саме характерні і могли бути залишені пальцями руки за тих обставин, які вказували потерпілі на досудовому слідстві і під час слідчого експерименту. Роз`яснила механізм і час утворення тілесних пошкоджень, якій повністю співпадають із обставинам заподіяння потерплим тілесних ушкоджень.

- Протоколом огляду від 04.03.2018 року, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон та прослухано два аудіо файли розмови між чоловіком та жінкою, на яких зафіксовано конфлікт між потерпілими та обвинуваченим, вході процесуальної дії знято із даного телефону інформацію: записано два аудіо файли на диск, який доданий до протоколу даної процесуальної дії. В ході судового розгляду судом досліджено даний документ та прослухано аудіо файли, відповідно до яких зафіксований конфлікт саме між потерпілими і обвинуваченим.

-Книгою для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень за серпень місяць де за відповідними номерами міститься два рекомендованих листа на ім`я ОСОБА_9 та підписи про їх отримання.

Суд відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам, зокрема показам обвинуваченого, які суд оцінив критично, як спосіб захисту від кримінальної відповідальності та які спростовуються дослідженими судом доказами, що підтверджують перебування обвинуваченого на місці злочину та вчинення злочину саме ним; показам потерпілих та свідка, які узгоджуються між особою та підтверджують перебування обвинуваченого ОСОБА_9 на місці події, наявність конфлікту між потерпілими та обвинуваченним та отримання потерпілими тілесних ушкоджень; протоколам слідчих експериментів, згідно яких покази потерпілих узгоджуються з їх показами, наданими під час слідчого експерименту; висновкам експертиз, щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим та давності утворення тілесних ушкоджень та які узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні; показам допитаної в судовому засіданні експерта ОСОБА_15 , яка підтвердила дані нею висновки; книзі для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень за серпень місяць; протоколу огляду від 04.03.2018 року, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон та прослухано два аудіо файли розмови.

Тому суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Враховуючи викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що суд прийшов до помилкового висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що суд не взяв до уваги дані книги для запису рекомендованих відправлень і повідомлень, в якій вказано про те, що вручення листів відбулося не 15 серпня 2017 р., а 14 серпня 2017 р., та що він 15.08.2017р. близько 07 год., обвинувачений не перебував в приміщені будинку АДРЕСА_1 в нього не було конфлікту із потерпілими і що покази потерпілих є наклепом.
Судом першої інстанції досліджувалася книга для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень за серпень місяць де за відповідними номерами міститься два рекомендованих листа на ім`я ОСОБА_9 та підписи про їх отримання. При цьому суд вказаному доказу дав належну правову оцінку
Твердження про те, що вручення листів відбулося не 15 серпня 2017 р., а 14 серпня 2017 р., та що 15.08.2017р. близько 07 год., обвинувачений не перебував в приміщені будинку АДРЕСА_1 в нього не було конфлікту спростовуються дослідженими судом доказами, а саме показами потерпілих, свідка, протоколом огляду від 04.03.2018 року та додатком до протоколу огляду телефона, відповідно до яких зафіксовано конфлікт саме між потерпілими і обвинуваченим; витягом із ЄРДР від 15.08.2017 року про внесеня відомості за заявами ОСОБА_7 та ОСОБА_12 щодо заподіяння їм тілесних ушкоджень.

Крім того в судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що вона працює листоношею, 14.08.2017 р. у відділення пошти надійшло 2 рекомендованих листа на імя ОСОБА_9 , які вона зареєструвала в книзі для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень. Проте 14.08.2017 р. потерпіла не змогла вручити листи обвинуваченому ОСОБА_9 . Вранці 15.08.2017 р. близько 07 год. в житловому будинку по АДРЕСА_2 між нею та ОСОБА_9 виник конфлікт з приводу вручення листів в ході якого ОСОБА_9 потерпілим були заподіяні тілесні ушкодження.
Не спростовують висновків суду доводи про те, що суд не взяв до уваги той факт, що потерпілі вже не вперше звертаються із заявами про вчинення щодо них незаконних дій та постанови Деражнянського районного суду від 11.09.2018 р. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_9 , оскільки кримінальне провадження судом розглядається в межах пред`явленого обвинувачення, а зазначені обвинуваченим обставини не стосуються обстави вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Безпідставними є посилання обвинуваченого на те, що суд не прийняв до уваги без належної мотивації показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що злочину він не вчиняв, тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_12 не наносив, та що показання потерпілих є неправдивими.
Суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.94 КПК України обґрунтовано критично оцінено покази обвинуваченого, як спосіб захисту, оскільки його покази спростовуються дослідженими судом доказами, які підтверджують перебування обвинуваченого на місці злочину та вчинення злочину саме ним.

В матеріалах кримінального провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в достовірності показань потерпілих, які узгоджуються з іншими доказами по справі.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та особи винного.

Так при призначенні покарання обвинуваченому суд врахував, що ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, не визнав своєї вини, вчинив злочин не великої тяжкості, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин що пом`якшують або обтяжують покарання суд не встановив.

Враховуючи особу винного, думку прокурора, думку потерпілих, поведінку обвинуваченого та відношення до пред`явленого обвинувачення, а також положення ст. 53, 56, 57 КК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про призначення ОСОБА_9 покарання у вигляді громадських робіт і саме таке покарання відповідає особі винного та скоєному ним діянню, є достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі (п.1 ч.1 ст.49 КК України).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, вчинене обвинуваченим ОСОБА_9 15 серпня 2017 року.

Таким чином з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 злочину і до дня набрання вироком законної сили вже минуло два роки, тому колегія суддів приходить до висновку про звільнення ОСОБА_9 від відбуття покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 04 липня 2019 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: