Справа № 621/2398/19
Пр. № 1-кп/621/267/19
ВИРОК
Іменем України

04 жовтня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2019 за № 0000642 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв, громадянина України, не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня неповна (9 класів), не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого

1) 17.04.2012 Зміївським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

2) 02.07.2012 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст.185, ст. 71 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 16.03.2015 року на не відбутий термін 2 місяці 11 днів;

3) 16.05.2016 Зміївським районний судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на 3 роки (в силу п.1 ст.89 КК України судимість погашена);

4) 13.06.2017 Балаклійським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання іспитовим строком 2 роки (в силу п.1 ст.89 КК України судимість погашена);

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи судимість за вчинення корисливих злочинів, повторно вчинив злочини проти охоронюваних кримінальним законом суспільних відносин власності за наступних обставин.

17.07.2019 о 23 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував поблизу квартири АДРЕСА_2 , до якої у нього є вільний доступ, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 в той же день та час, за допомогою ключів від вхідних дверей проник до вищевказаної квартири, де переконавшись, що його злочинні дії ніким не помічені, шляхом вільного доступу, у приміщенні вітальні з корисливих мотивів, таємно, повторно, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав телевізор «JVS» моделі «AV-2104YE», бувшого у вжитку, без ушкоджень, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 2663/19 від 06.08.2019 1 058 гривень, пральну машину «Агат СМ-2», бувшу у вжитку, без ушкоджень, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 2663/19 від 06.08.2019 1 659,41 гривень, цифровий супутниковий приймальник «Sat Integral» моделі «S-1228 HD», бувший у вжитку, без ушкоджень, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 2663/19 від 06.08.2019 - 417,52 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, залишаючись не викритим, ОСОБА_4 залишив місце злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3134,93 гривень.

Крім того, 21.07.2019 о 19.00 годині у ОСОБА_4 , який перебував поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 в той же день та час, шляхом відкриття металевої хвіртки, зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, де переконавшись, що його злочинні дії ніким не помічені, відштовхнув віконну рамку та проник до приміщення вищевказаного домоволодіння, де діючи з корисливих мотивів, таємно, повторно, протиправно, з метою наживи, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав електричну пилу «Sadko», бувшу у вжитку, без ушкоджень, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 2663/19 від 06.08.2019 2 113,53 гривень, два двомісних брезентових намети радянського виробництва, бувших у вжитку, без ушкоджень, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 2663/19 від 06.08.2019 - 600 гривень, один чотирьохмісний брезентовий намет радянського виробництва, бувшого у вжитку, без ушкоджень, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 2663/19 від 06.08.2019 1763 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, залишаючись не викритим, ОСОБА_4 залишив місце злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4476,53 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, надав пояснення про обставини їх скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював, зазначив, що викрадене майно повернув потерпілому ОСОБА_4 та працівникам поліції, крадіжки вчинив, тому що не працював, зауважив, що більше такого робити не буде, зараз працює не офіційно на будівництві, просив строго не карати, щиро розкаявся у скоєному.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, подали суду заяви про розгляд справи без їх участі, про існування претензій матеріального характеру не зазначили (а.с.15, 16), що, враховуючи положення ст.325 КПК України та думку прокурора і обвинуваченого, не перешкоджає проведенню судового розгляду без потерпілих.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи та обставини скоєння кримінального правопорушення не оспорює.

Суд зазначає, що показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні, є послідовними та логічними, а тому не викликають у суду сумніву в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, оскільки обвинувачений будь-яких клопотань щодо дослідження доказів або визнання їх недопустимими та неналежними не заявляв,

переконавшись, що учасники судового провадження вірно розуміють зміст обставин провадження, сумніви в добровільності їх позицій відсутні, роз`яснивши учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку,

суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, стосуються долі речових доказів по справі та підтверджують понесення процесуальних витрат, проти чого учасники судового провадження прокурор та обвинувачений не заперечували.

З огляду на викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, встановлених у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :

- у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно; такі дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України;

- у таємному викрадені чужого майна (крадіжки), поєднаному з проникненням до приміщення, вчиненому повторно; такі дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України. При цьому суд зазначає, що злочин з більш обтяжуючою кваліфікуючою ознакою, в даному випадку, крадіжка, поєднана з проникненням до приміщення, поглинає попередні частини статті Особливої частини КК України з менш обтяжуючими ознаками (в даному випадку, крадіжка, вчинена повторно), тому вказувати попередню частину відповідної статті не потрібно.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст.65-68 КК України, приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд враховує, що згідно з класифікацією злочинів, передбаченою ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває, за даними Зміївської міської ради заяв та скарг на обвинуваченого до ради не надходило.

З огляду на викладене, беручи до уваги правову позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України визначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, враховуючи щире каяття обвинуваченого, а також відсутність обставин, що істотно підвищують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 та ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном та покладенням відповідних обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.

На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду справи запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не поданий.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ч.1 ст.76 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 320 (триста двадцять) грн

Речові докази у кримінальному провадженні від 18.07.2019 за №0000642, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити йому ж.

Речові докази у кримінальному провадженні від 18.07.2019 за №0000642, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити їй же.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 25.07.2019 на:

- брезентні намети зеленого кольору в кількості двох штук: один - двомісний, другий - чотиримісний.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1