Провадження № 1-кс/243/3814/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника СВ Слов`янського

ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко - та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 17 м. Слов`янська скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 303,304 КПК України

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зі скаргою в порядку ст.ст. 303 КПК України, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони в рамках досудового розслідування звернулися до начальника Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України та просили його провести службове розслідування з приводу зникнення доказової бази по чотирьом кримінальним справам, відсторонити слідчого ОСОБА_8 від проведення слідства по чотирьом кримінальним провадженням, запросити для дачі пояснень прокурора ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_3 .

Зазначили у своїй скарзі, що 16.10.2019 року отримали відповідь з Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 03.10.2019 року за підписом ОСОБА_7 ; 24.10.2019 року отримали відповідь з Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 13.09.2019 року за підписом заступника начальника ОСОБА_9 , 25.10.2019 року отримали відповідь з Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 17.09.2019 року за підписом ОСОБА_7 ; 31.10.2019 року отримали відповідь з Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 21.10.2019 року за підписом ОСОБА_7 .

Вказують, що до теперішнього часу вони не отримали від Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області вмотивовану постанову за результатами розгляду їх клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, у зв`язку з чим просять слідчого суддю 1) визнати відповіді з Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 13.09.2019 року; 17.09.2019 року;03.10.2019 року; 21.10.2019 року не законними та необґрунтованими; 2) Зобов`язати Слов`янський ВП ГУНП в Донецькій області прийняти постанову за їх клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України з приводу протиправних дій слідчого ОСОБА_8 ; 3) Зобов`язати Слов`янський ВП ГУНП в Донецькій області винести постанову в порядку ст. 220 КПК України про визнання їх потерпілими по кримінальним провадженням № 0000021; № 0000023; № 0000081; № 0000084.

Заявник ОСОБА_6 належним чином повідомлялась про дату та час судового засідання, шляхом телефонограмми, однак до судового засідання не з`явилася, надавши заяву з право представляти її інтереси ОСОБА_3 .
Начальник Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, однак до судового засідання не з`явився.
Заявник ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6 , що підтверджується поданою довіреністю від 24.04.2019 року, яка видана строком на три роки - в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив скаргу задовольнити в повному обсязі та навів доводи, аналогічні викладеним в ній, вказавши, що їх з ОСОБА_6 клопотання подане в порядку ст. 220 КПК України до Начальника Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, не було розглянуто у відповідності до вимог КПК України та по ньому не було винесене процесуальне рішення у формі постанови.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Просив відмовити скаржникам, оскільки вважає, що відповіді Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області відповідають вимогам закону.
Представник СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , пояснила, що Начальник Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області не є посадовою особою, відповідальною за розгляд та прийняття процесуальних рішень по клопотанням поданим в порядку ст. 220 КПК України. Зазначила, що відповіді на клопотання скаржників були надані, а підстав для задоволення цих клопотань не було встановлено.
Згідно ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення заявника, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6 , прокурора та представника СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, вивчивши наявні у скарзі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, слідчий суддя встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, у ході судового розгляду достовірно було встановлено, що в провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області дійсно перебувають кримінальні провадження № 0000021; № 0000023; № 0000081; № 0000084 внесені до ЄРДР за заявами ОСОБА_3 , досудове розслідування по яким здійснює слідчий СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 .
Разом з тим, як було достовірно встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось ОСОБА_3 - з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_6 дійсно звернулися саме не до слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, який здійснює досудове розслідування, а безпосередньо до начальника Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області та заступника начальника Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 .
До слідчого ж судді з даною скаргою заявники звернулися в порядку ст. 303,304 КПК України.
З огляду на що слідчий суддя зазначає, що Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Так відповідно до ст. 303 КПК України, на яку в своїй скарзі посилаються ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вбачається, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
З вищевказаного слідує, що положення ст. 303 КПК України регулюють процесуальну можливість оскарження рішення, дії чи бездіяльність лише слідчого або ж прокурора, і цей перелік рішень , дій чи бездіяльності є виключно чітким та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на вищевказані обставини, слідчий суддя зазначає, що в даному випадку поданої скарги на окрему увагу заслуговує питання визначення у скарзі саме суб`єкта, бездіяльність якого оскаржується заявниками ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
Беручи до уваги, що скаржники посилаються у своїй скарзі на порушення ст. 220 КПК України та застосовують до своїх вимог норми ст. 303 КПК України , слідчий суддя зазначає, що ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік випадків і суб`єктів, рішення, дії чи бездіяльність яких можуть бути оскаржені під час досудового слідства до слідчого судді.
У зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що в контексті кримінально процесуальних правовідносин в рамках досудового розслідування кримінального провадження Слов`янський ВП ГУНП в Донецькій області є лише структурним підрозділом Головного управління Національної поліції в Донецькій області та процесуально в рамках Закону ніяким чином не є відповідальним як самостійна одиниця за розгляд клопотань осіб поданих в порядку ст. 220 КПК України та не наділений повноваженнями на ухвалення постанов.
У зв`язку вимоги заявників в цій частині не підлягають задоволенню.
Вимоги скарги в частині визнання відповідей з Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 13.09.2019 року; 17.09.2019 року;03.10.2019 року; 21.10.2019 року не законними та необґрунтованими також не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають завданням кримінально процесуального закону викладеного в нормах ст. 303 КПК України на яку і посилаються в своїх доводах скаржники ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Тобто слідчий суддя згідно ст. 303 КПК України не наділений повноваженнями щодо визнання незаконними та необгрунтованими листів - відповідей, наданих особам в порядку ЗУ "Про звернення громадян", а лише вирішує питання зазначені в ст. 303 КПК України.

Вирішуючи вимоги заявників щодо зобов`язання Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ухвалити постанову в порядку ст. 220 КПК України та визнати їх потерпілими по кримінальним провадженням № 0000021; № 0000023; № 0000081; № 0000084, слідчий суддя зазначає наступне.
По - перше Слов`янський ВП ГУНП в Донецькій області не наділений повноваженнями, як структурний підрозділ ГУНП в Донецькій області ухвалювати постанови в порядку ст. 220 КПК України.
По - друге аналіз положень ст. 55 Кримінального процесуального кодексу України дозволяє зробити висновок, що потерпілим у кримінальному провадженні зокрема є фізична та юридична особа:
?якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України);
?яка звернулася із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, що підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та служить передумовою для початку досудового розслідування (ч. 2 ст. 55 КПК України);
Аналіз ч. 2 ст. 55 КПК України дозволяє зробити висновок, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Обов`язок вручити потерпілому відповідну пам`ятку, залежно від форми волевиявлення на визнання особи потерпілим, покладається на:
?особу, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення;
?особу, яка прийняла заяву про залучення особи до провадження як потерпілого;
?особу, яка прийняла рішення про визнання особи потерпілим і одержала від неї згоду на це.
Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати. У разі коли особа не подавала

відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.
Винесення органом чи особою, яка здійснює кримінальне провадження, спеціального процесуального рішення про визнання особи потерпілим КПК України не вимагається, але така можливість передбачається ст. 110 КПК України
Приймаючи до уваги вищевказане, а також наявність ухвал слідчого судді ОСОБА_11 від 20.09.2019 року та ухвал слідчого судді ОСОБА_12 від 23.09.2019 року, 09.10.2019 року про скасування постанов слідчого про відмову у визнанні заявників потерпілими по вищевказаним кримінальним провадженням, (а.с. 7-20), слідчий суддя приходить до висновку, що заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на теперішній час мають статус потерпілих у кримінальних провадженнях № 0000021; № 0000023; № 0000081; № 0000084, у зв`язку з чим вимоги скарги в цій частині не підлягають задоволенню.
Приймаючи до уваги вище встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що в цілому скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, оскільки подана не до належного суб`єкту кримінально процесуальних правовідносин, яким в даному випадку має бути безпосередньо слідчий який здійснює досудове розслідування та прокурор який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржникам, що із клопотанням в порядку ст. 220 КПК України вони мають право звернутися до слідчого який здійснює досудове розслідування по кримінальним провадженням № 0000021; № 0000023; № 0000081; № 0000084або до процесуального керівника прокурора по вищезазначеним кримінальним провадженням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 303,304 КПК України - відмовити.

Роз`яснити скаржникам їх право на звернення з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України безпосередньо до слідчого, який здійснює досудове розслідування або до процесуального керівника прокурора по даному кримінальному провадженню.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1