Справа № 322/980/19
Провадження № 1-кп/314/426/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні кримінальне провадження № 0000189 від 07.06.2018 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Донецьк, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час тримається під вартою в Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)»,
раніше судимого:
1)05.10.2004 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
2)25.05.2005 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.;
3)30.07.2008 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
4)22.06.2010 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт;
5)19.03.2012 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
6)28.05.2012 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяця. На підставі ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Звільнений 26.12.2013 року умовно-достроково на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 18.12.13 року, на невідбутий строк, що складає 10 місяців 2 дні;
7)21.11.2014 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 28.12.2016 умовно-достроково, не відбутий строк, що складає 6 місяців 6 днів;
8)29.11.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
31 травня 2018 року, близько 08-30 години, ОСОБА_6 , будучи вхожим у двір до ОСОБА_7 , який проживає в АДРЕСА_1 , через незачинені ворота шляхом вільного доступу зайшов на територію подвір`я останнього, де з корисливих мотивів, заздалегідь знаючи про відсутність господаря помешкання вдома, з металевого баку, що розташований за приміщенням будинку під навісом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном, не маючи ні дійсного ні уявного на те права, діючи повторно, умисно, таємно викрав чотири мішка з насінням соняшника харчового, олійного врожаю 2017 року вагою 23 кг, 19 кг, 17,5 кг та 24,5 кг відповідно, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 11/12.1/571 від 12.07.2018 року, матеріальну шкоду на загальну суму 859 грн. 33 коп.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю речей, якими він заволодів шляхом таємного викрадення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за фактом таємного викрадення майна, яке мало місце 31 травня 2018 року, близько 08-30 години, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить з наступних обставин.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочину середньої тяжкості та відповідно до розділу Особливої частини КК України є кримінальним правопорушенням проти власності.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_3 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він неодружений, до затримання не працював, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий, на даний час тримається під вартою в Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)».
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, його наслідки для потерпілого та інші обставини, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із змісту ст.ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог, викладених в п. 1 та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 , наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_3 покарання з ізоляцією його від суспільства та знаходить підстави для застосування положень ст. 71 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Розподіл процесуальних витрат суд здійснює згідно ст. 124 КПК України.
Речові докази вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднати до призначеного покарання невідбуту ОСОБА_3 частину покарання згідно вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2017 року з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2018 року, та призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 (трьох) років 14 (чотирнадцяти) днів позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження обраний ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 20.08.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 572 гривні 00 копійок.

Речові докази:
-мішки з насінням соняшника врожаю 2017 року, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8
28.11.2019