Номер провадження: 11-кп/813/704/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002604 від 27.07.2018 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернутий прокурору Одеської місцевої прокуратури № 2 для усунення недоліків,-

встановив:
оскарженою ухвалою районного суду від 23.01.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002604 від 27.07.2018 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, зазначивши, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Посилання про порядок висування обвинувачення, на думку суду, свідчить про необхідну відповідність формулювання обвинувачення вимогам ст. 91 КПК України, згідно якої в формулюванні обвинувачення повинні міститься відомості щодо часу, місця, способу та інших обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, відповідно до ст. 374 КПК України суд повинен у вироку зазначити формулювання обвинувачення, яке відповідно до ст. 337 КПК України повинно співвідноситься з формулюванням обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в формулюванні обвинувачення не зазначено психічне ставлення обвинуваченої до вчинюваної дії, оскільки форма умислу відповідно до ст. 24 КК України поділяється прямий і непрямий.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням судом вимог КПК України, просить її скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

В обґрунтуванням вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, адже в ньому наведені фактичні дані, які в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Зазначає, що відповідно до вимог КПК України, в ньому відсутнє положення, що зобов`язує вказувати в обвинувальному акті не лише форму вини особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а й види умислу чи необережності. Вказує, що системно-структурний аналіз норм КПК доводить, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора та представника потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим зазначених вимог.

Як убачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0002604 від 27.07.2018 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, він відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. За таких обставин твердження районного суду про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч.2 ст.291 КПК України, із посиланням на не зазначення психічного ставлення обвинуваченої до вчинюваної дії та форми умислу є безпідставними.

З обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 вбачається, щов ньому зазначені всі необхідні відомості: виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинуваченої з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, а тому перешкод для їх дослідження, на думку апеляційного суду, в суді першої інстанції - не існує, у зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні вимогам процесуального законодавства через не зазначення психічного ставлення обвинуваченої до вчинюваної дії та форми умислу не відповідає фактичним обставинам провадження, а підстави для повернення обвинувального акту, які наведені в ухвалі суду першої інстанції є необґрунтованими та суперечать вимогам ст. 291 КПК України.

Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту №0002604 від 27.07.2018 року вимогам ч. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, а повернення його прокурору для усунення недоліків безпідставним.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України з мотивів невідповідності його вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, через, начебто, не зазначення відомостей про психічне ставлення обвинуваченої до вчинюваної дії є безпідставним і надуманим. Зазначене, за переконанням апеляційного суду, свідчить про формальний підхід суду першої інстанції до виконання дій, пов`язаних з підготовкою справи до судового розгляду.

З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акт у прокурору підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України для усунення недоліків скасувати, призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4