Справа №487/2220/18
Провадження №1-кс/487/4352/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.07.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001419 від 18.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
30.05.2019 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме балону «DOMO» та шприц об`ємом 1 мл. та дозволити зберігання вказаних речей в кімнаті збереження речових доказів СУ ГУ НП в Миколаївській області.

Підставою для внесення клопотання стало те, що вищевказані речі, вилучені у ході обшуку, набуті протиправним шляхом, постановою слідчого від 30.05.2019 р. визнані речовими доказами.

В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, просив про його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчими СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001057 від 29.05.2019 за фактом таємного викрадення майна ОСОБА_6 , поєднаного з проникненням у його житло, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.05.2019, в обідній час, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, прибули до будинку АДРЕСА_1 , та скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_6 та інших осіб, де із застосуванням заздалегідь підготовлених засобів, шляхом віджиму вхідних дверей, проникли до квартири АДРЕСА_2 зазначеного будинку, звідки таємно викрали майно належне потерпілому ОСОБА_6 , а саме: золотий зажим для утримання краватки вагою 3.3 грами, вартістю 3466 гривень.

В подальшому, з викраденим майном ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , спричинили ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 3466 гривень.

Крім того, слідчими СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001419 від 18.04.2018 за фактом таємного викрадення майна поєднаного з проникненням у його житло, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

30.05.2019 заступник прокурора Миколаївської області старший радник юстиції ОСОБА_11 розглянувши матеріали кримінального провадження №0001057 зареєстрованого 29.05.2019 Корабельним ВП ГУНП в Миколаївській області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, винесено постанову про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому слідчому підрозділу, а саме за Заводським ВП ГУНП в Миколаївській області.

30.05.2019 року прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 . Миколаївської області винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0001057 зареєстрованого 29.05.2019 з матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0001419 зареєстрованого 18.04.2018 в одне кримінальне провадження за №0001419.

30.05.2019 ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за матеріалами кримінальних правопорушень внесеного до ЄРДР №0001057.

31.05.2019 ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за матеріалами кримінальних правопорушень внесеного до ЄРДР №0001419.

Начальником СУ ГУНП в Миколаївській області в рамках вказаного кримінального провадження створено слідчу групу, до якої включено працівників СУ ГУНП в Миколаївській області.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також вилучення речей, які можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність у проведенні огляду місця події, а саме земельної ділянки розміром 10 на 10 метрів, яка знаходиться навпроти зупинки «Горіхова» по проспекту Богоявленському в місті Миколаєві.

Під час проведення огляду місця події, а саме земельної ділянки розміром 10 на 10 метрів, яка знаходиться навпроти зупинки «Горіхова» по проспекту Богоявленському в місті Миколаєві, виявлено та вилучено балон «DOMO» та шприц об`ємом 1 мл.

Після проведення огляду місця події, було оголошено та зазначено в протоколі, що балон «DOMO» та шприц об`ємом 1 мл. вилучається до СУ ГУНП в Миколаївській області.

Постановою слідчого від 30.05.2019 р. зазначені вище речі було визнано речовими доказами.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події майно, яке було визнано речовими доказами, має суттєве значення для кримінального провадження.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Враховуючи необхідність проведення слідчих дій з вилученими речами, а також те, що вилучені речі відповідають критеріям ст.98 КПК України, суд приходить до переконання про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для його задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001419 від 18.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме балону «DOMO» та шприц об`ємом 1 мл.

Місцем зберігання вказаних речей визначити кімнату збереження речових доказів СУ ГУ НП в Миколаївській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1