пр. № 1-кс/759/7017/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районнного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який здійснює представництво інтересів товариства з обмеженою відповідальністю Новіум на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №8,

ВСТАНОВИВ :

24.10.2019 р. засобами поштового звязку адвокат ОСОБА_2 подає до слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва скаргу в межах ч.1 ст.303 КПК України, якою оскаржується рішення прокурора у кримінальному провадженні № 0000112, що полягає у винесенні 04.10.2019 р. постанови про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 щодо надання матеріалів кримінального провадження йому для знайомлення з наданням копії процесуального документа, яку просить слідчого суддю скасувати та зобовязати прокурора надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Слідчий суддя вважає, що скаржнику слід відмовити у відкритті провадження за його скаргою виходячи із наступного.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зазначений у ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема за п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на що і посилається скаржник, оскарженню підлягає бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Скаржник вважає, що такими діями, які слідчий повинен був здійснити, але не здійснив є незадоволення прокурором клопотання поданого адвокатом, а тому слідчий суддя своїми правами може зобов`язати слідчого вчинити такі дії, як зобовязати прокурора, який відмовив своєю постановою у клопотанні адвоката щодо можливості його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, надати адвокату для ознайомлення матеріали кримінального провадження скасувавши при цьому постанову прокурора.

Слід зазначити, що ч.1 ст. 303 КПК України регулює право на оскарження бездіяльності слідчого, що виникає у скаржника, лише у разі нездійснення слідчим тих інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Тобто необхідно встановити дві обставини : які дії слідчий зобов`язаний вчинити згідно КПК України і не вчинив , а також вчинення таких дій повинно бути обумовлене визначеним цим Кодексом строком.

Слідчий суддя вважає неможливим скасування постанов прокурора, окрім тих, які визначені п.п.2-10 ч.1 ст.303 КПК України. Оскарження з інших постанов слідчого , прокурора не є такою дією, що підлягає оскарженню за ч.1 ст.303 КПК України. Слід зазначити, що слідчий суддя діє в межах своїх повноважень передбачених чинним КПК України і зокрема, що стосується оскарження дій, бездіяльності слідчого, прокурора нормою цього Кодексу, яка передбачає виключно, які рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені під час досудового розслідування (ст.303 КПК України). Отже слідчий суддя також позбавлений права зобов`язувати слідчого, прокурора вчиняти дії, право на вчинення яких має слідчий, прокурор, зокрема це стосується вимоги скаржника зобовязати прокурора надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення. У даному випадку потерпіла особа може звертатись до слідчого судді лише зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні ним дій (розглянути клопотання) у визначений КПК України строк (3 дні за ст.220 КПК України) в межах строку для такого оскарження (10 днів за ч.1 ст.304 КПК України).

Таким правом скористався адвокат ОСОБА_2 , який 01.10.2019 р. звернувся до прокурора із клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Тобто діяв в межах ст.220, 221 КПК України, а прокурор своєю постановою у триденний строк 04.10.2019 р. постановив відмовити у такому клопотанні з підстав відсутності статуса сторони, яка може ознайомлюватись із матеріалами провадження.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, за відсутністю підстав для розгляду скарги, у відкритті провадження необхідно відмовити.

Окремо слід зазначити щодо статусу ТОВ Новіум у кримінальному провадженні № 0000112 у якому товариство є заявником, оскільки, як свідчить постанова прокурора, що оскаржувалась, підприємство та/або його керівник не визнавались потерпілою особою.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, потерпілим може бути: 1) особа, яка подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення і їй завдано шкоди, тобто заявник, 2) особа, яка не подавала заяви про злочин, а яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого після початку кримінального провадження, і в цих випадках права та обов`язки потерпілого виникають у таких осіб з моменту подання заяв (про злочин або про залучення її до провадження), а також 3) особа, яка надала згоду на залучення її до провадження як потерпілого, тобто за відсутності заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, з винесенням постанови про визнання особи потерпілим. В останньому випадку права та обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту винесення такої постанови. КПК України не регламентує обов`язковість винесення постанови про визнання особи потерпілим, хоча її винесення є доцільним.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, лише відмова у визнанні потерпілим обов`язково оформлюється відповідною постановою слідчого.

З аналізу вищезазначеної норми Закону можна зробити висновок про те, що у разі відсутності у матеріалах кримінального провадження постанови про відмову у визнанні потерпілим, особа, що яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого після початку кримінального провадження вважається особою з процесуальним статусом потерпілого.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який здійснює представництво інтересів товариства з обмеженою відповідальністю Новіум на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №8, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційної інстанції протягом п`яти днів від дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1