Ухвала
Іменем України
25 вересня 2019 року
м. Київ

справа № 379/460/19
провадження № 51-4772ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Таращанського районного суду Київської області

від 14 червня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 03 вересня

2019 року,
встановив:
Вироком Таращанського районного суду Київської області від 14 червня 2019 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Лісовичі, Таращанського р-ну Київської обл., жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 263 КК, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК і призначено покарання

у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Відповідно до вироку, 06 лютого 2019 року, о 20.40 год. ОСОБА_5 знаходячись у будинку, розташованому по

АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у ході сварки із ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті ревнощів, взяв зі столу кухонний

ніж, яким умисно завдав удар ОСОБА_6 в живіт. В результаті протиправних

дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням внутрішніх органів, від якого потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у Таращанській центральній лікарні.
Він же, в травні 2014 року, на території Білоцерківського ринку, по провулку Гоголя в м. Біла Церква Київської області, без передбаченого законом дозволу, придбав мисливський ніж, який є холодною клинковою зброєю колючо-ріжучої дії, котрий носив при собі без передбаченого законом дозволу до 20 лютого 2019 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року вирок Таращанського районного суду Київської області від 14 червня 2019 року залишено без змін.
Не погодившись із постановленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями, захисник звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить змінити рішення судів першої та апеляційної інстанцій та зменшити засудженому покарання до семи років позбавлення волі. На обґрунтування своїх вимог посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення

та особі засудженого. На думку захисника, суд першої інстанції безпідставно

не врахував обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та належно не мотивував свого рішення щодо розміру призначеного засудженому покарання. Вважає, що апеляційний суд формально підійшов до аналізу доводів апеляційної скарги сторони захисту та ухвалив, на його думку, неправосудне рішення.
Розглянувши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених

ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 263 КК, у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість,

на думку колегії суддів, є безпідставними і спростовуються змістом оскаржених судових рішень.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності

та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених

дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні враховуватися обставини, які його пом`якшують

та обтяжують.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі

вид і розмір заходу примусу в межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Так, санкція ч. 2 ст. 121 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти

до двохсот сорока годин, або арештом на строк від трьох до шести місяців,

або обмеженням волі на строк від двох до п`яти років, або позбавленням волі

на строк до трьох років. Доцільність їхнього застосування вирішується судом

у кожному конкретному випадку.
Як вбачається з доданих до касаційної скарги копій судових рішень, обираючи ОСОБА_5 покарання суд належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК, відносяться до тяжкого

та середньої тяжкості злочинів, дані про особу винного, який раніше не судимий, однак вчинив злочини в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання

у виді позбавлення волі на строк вісім років, яке відповідає вимогам

статей 50, 65 КК, за своїм видом та розміром є пропорційним і співмірним вчиненому, а також необхідним і достатнім для виправлення засудженого

та попередження нових злочинів.
Що стосується доводів захисника про можливість призначення засудженому більш м`якого покарання, то колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, відповідно до якого, сукупність наведених у вироку обставин

не дає законних підстав для призначення більш м`якого покарання.
Підстав вважати покарання, призначене ОСОБА_5 , явно несправедливим через суворість колегія суддів не вбачає.
Твердження захисника про те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є неспроможним. Так, як правильно зазначив апеляційний суд, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль

з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися

в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Втім, як вбачається з копій судових рішень, судами першої та апеляційної інстанцій

не встановлено, що засуджений щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочинів, натомість ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 121 КК визнав частково, не відшкодував потерпілим завданих збитків, не надав фінансової допомоги

при лікуванні ОСОБА_6 , а злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК засуджений вчинив

в період застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок судів першої

та апеляційної інстанцій про відсутність у ОСОБА_5 щирого каяття.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 дотримався вимог кримінального процесуального закону, всі доводи в апеляційних скаргах суд перевірив та дав на них змістовні відповіді, а ухвала в цілому відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав

для задоволення скарги немає.
Враховуючи те, що касаційні вимоги захисника є необґрунтованими, а також

те, що інших доводів, які були би підставами для зміни чи скасування судових рішень, у касаційній скарзі захисник не навів, суд касаційної інстанції вважає,

що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень убачається, що підстави для задоволення скарги відсутні.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Таращанського районного суду Київської області від 14 червня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3