Справа № 137/1651/18
Провадження №11-кп/801/702/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20 березня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з вищою освітою, не працює, одружений, раніше судимий: Вінницьким міським судом від 07.11.2014 за ст.ст.289 ч.2, 71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.393 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі;
на підставі ч.1 ст.71 КК України йому призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2014 року;
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня ухвалення вироку,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий: Апеляційним судом Хмельницької області від 12.10.2017 за ст. 121 ч.2, 296 ч.2, 70 ч.1, 69 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, постановою Верховного суду від 18.10.2018 вирок пом`якшено, на підставі ст. 69 КК України зменшено покарання до 3 років;

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.393 КК України з призначенням йому покарання у виді 5 років позбавлення волі;
на підставі ч.1 ст.71 КК України йому призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 12.10.2017, зміненого Постановою Верховного суду від 18.10.2018 року;
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня ухвалення вироку

та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працює, неодружений, раніше судимий: Козятинським міськрайонним судом Вінницької області від 02.04.2015 за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 ч.1, 72 ч.1 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.393 КК України з призначенням йому покарання у виді 5 років позбавлення волі;
на підставі ч.1 ст.71 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.05.2015 року;
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з дня ухвалення вироку,

в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 визнані винними у тому, що вони, відбуваючи покарання у Літинській виправній колонії № 123, перебуваючи на дільниці соціальної реабілітації в АДРЕСА_4 , 7 вересня 2018 року приблизно о 02:00 год. (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося за можливе), будучи письмово ознайомленими з адміністративними межами такої, попередженими про кримінальну відповідальність за втечу з місць позбавлення волі відповідно до ст. 393 КК України, діючи умисно, свідомо порушуючи правила поведінки відбування покарання у дільниці соціальної реабілітації, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою, без відповідного дозволу, усвідомлюючи те, що не має будь-яких законних підстав для залишення місця позбавлення волі, таємно, з особистих спонукань, маючи умисел на вчинення втечі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, доводячи свої злочинні наміри до кінця, скориставшись відсутністю належного нагляду з боку працівників колонії, відчинили металопластикове вікно у кімнаті для вживання їжі, на якому були відсутні металеві грати та потрапили через відчинене вікно на частину вулиці з тильної сторони будівлі, яка не огороджувалась. У подальшому, ОСОБА_8 ОСОБА_7 та ОСОБА_9 залишили адміністративні межі дільниці соціальної реабілітації і пішли на АЗК № ВН 41 ТОВ «ОККО Рітейл», яка розташована на автошляху «Львів-Кропивницький-Знам`янка» в с. Сосни Літинського району Вінницької області, де придбали алкогольні напої та вживали їх в лісопосадці неподалік АЗК. Вранці 07.09.2018 вищезазначені засуджені самостійно повернулись до дільниці соціальної реабілітації Літинської виправної колонії № 123.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 , не оспорюючи доведеності вини, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та не заперечуючи обставин його скоєння, вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_7 необхідно змінити та призначити йому покарання за ч.2 ст. 393 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Апеляційну скаргу захисник мотивує тим, що існували обставини, які провокували ОСОБА_7 на тимчасове залишення території колонії безперешкодно, оскільки на вікні, через яке засуджений залишив територію колонії, була відсутня решітка, крім того, останній не мав наміру утекти, про що свідчать докази, зібрані на досудовому слідстві. Також вважає, що судом не враховано особу засудженого та обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме, те, що він був неодноразово заохочений правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та вимог безпеки праці, що свідчить, що він став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_8 , вважає вирок суду першої інстанції незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного засудженому покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину, просить його змінити, а саме призначити останньому покарання і застосуванням ст. 69 КК України. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що мотивом залишення місця позбавлення волі засудженого не було ухилення від покарання, жодні негативні наслідки не настали, він самостійно усвідомив протиправність своїх дій та припинив вчинення злочину.

До початку апеляційного розгляду кримінального провадження від адвоката ОСОБА_11 надійшло клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку з малозначністю діяння та дійовим каяттям.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного йому покарання, яке, на його думку, є за своїм розміром явно несправедливим через суворість та призначити йому покарання за ч.2 ст. 393 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що є наявність кількох обставин, що пом`якшують його покарання, а саме, щире каяття та самостійне повернення до місця відбування покарання, що дають підстави для призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст. 393 КК України.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , які підтримали свою апеляційну скаргу та клопотання про звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності через малозначність діяння та дійове каяття, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення всіх поданих апеляційних скарг та клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, підстав для їх задоволення колегія суддів не вбачає.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, правильність правової кваліфікації їх дій за ч. 2 ст. 393 КК України учасниками кримінального провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених щире каяття та обставину, що їх обтяжує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, особи винних, зокрема: ОСОБА_7 , який раніше судимий, має незняту та непогашену судимість, позитивно характеризується по місцю відбуття покарання, визнав повністю свою вину, одружений, дружина навчається на денному відділенні Чернівецького університету і самостійного заробітку не має, має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_8 , який раніше судимий, має незняту та непогашену судимість, одружений, посередньо характеризується по місцю відбуття покарання, визнав повністю свою вину та ОСОБА_9 , який раніше судимий, має незняту та непогашену судимість, посередньо характеризується, визнав повністю свою вину, а тому вважати призначені їм покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 393 КК України, надто суворими підстав немає з огляду на роз`яснення, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003.
Не підлягає задоволенню клопотання захисника ОСОБА_11 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності через малозначність діяння та дійове каяття, оскільки вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення характеризується всіма ознаками складу злочину, становить суспільну небезпеку, так як злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинений особою, яка була раніше судимою, під час відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20 березня 2019 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у той же строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: