Справа № 353/346/18
Провадження № 1-кп/353/5/19
У Х В А Л А

10 вересня 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000209 від 20.08.2014 року щодо ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження № 0000209 від 20.08.2014 року щодо ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні 10.09.2019 року захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду із письмовою заявою про відвід прокурору ОСОБА_3 , який бере участь у даному кримінальному провадженні. Відвід мотивовано тим, що прокурор ОСОБА_3 впродовж усього розгляду справи неодноразово спонукав обвинувачену ОСОБА_4 визнати вину, обіцяючи при цьому клопотати перед судом про м`яке покарання. Прокурор ОСОБА_3 , зрозумівши, що докази у кримінальному провадженні здобуті незаконно та у не процесуальний спосіб, вину ОСОБА_4 та її причетність доводити важко, вдався до тиску на свідків, які викликалися в судове засідання. В останньому судовому засіданні 24.07.2019 року під час допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прокурор ОСОБА_3 перешкоджав йому як захиснику ставити їм запитання, постійно перебивав, неодноразово безпідставно заявляв суду, що він начебто чинить тиск на свідків своїми запитаннями. А під час безпосереднього допиту свідків ОСОБА_9 (понята при огляді місця події) та ОСОБА_10 (особа, яка проводила впізнання по фотографіях), які давали пояснення, оглядаючи документи, непомітно для суду, ногою наступав їм на ноги, підштовхуючи та спонукаючи до відповідей, які є «потрібними» стороні обвинувачення. Такі дії прокурора були помічені обвинуваченою ОСОБА_4 та стали відомі в ході судового розгляду. Вважає, що згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України є обставинами, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора, а тому просить здійснити відвід прокурора ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений прокурору ОСОБА_3 відвід підтримала.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, вказавши що воно є безпідставним, пояснив, що він здійснював підтримання державного обвинувачення в суді в межах закону, жодного тиску на свідків не чинив.

Заслухавши пояснення прокурора та думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід прокурора слід відмовити, зважаючи на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК Україгни прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 3 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про прокуратуру» прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.
Статтею 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, звертатися до суду з обвинувальним актом, підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.
З урахуванням зазначених положень закону, суд дійшов висновку, що об`єктивних підстав для задоволення відводу прокурору ОСОБА_3 не має та зазначене не може свідчити про його особисту заінтересованість в результатах кримінального провадження в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, у зв`язку з чим в задоволенні заяви про відвід прокурора необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

ГоловуючийОСОБА_1