Ухвала
Іменем України
19 червня 2019 року
м. Київ
справа № 1-17/2004
провадження № 51 2509 зно19
Верховний Суд колегією Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року та ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року і про скасування постанов Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня і 25 червня 2004 року, постанови судді Апеляційного суду Сумської області від 17 вересня 2004 року,

встановив:
Вироком апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року ОСОБА_4 засуджено за п. 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.296, ч.1 ст.122, із застосуванням положень ст.70 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі. За ч.1 ст.162 КК ОСОБА_4 виправдано за відсутністю в його діях складу цього злочину.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року вирок апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без змін.

Ухвалою судді Верховного Суду від 22 травня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_4 залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
07 червня 2019 року, засуджений ОСОБА_4 подав заяву на виконання вимог ухвали судді Верховного Суду від 22 травня 2019 року, у зазначений в ухвалі строк.
Ухвалою судді Верховного Суду від 12 червня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_4 повернуто на підставі статей 429, 462, 464, 467 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у зв`язку з не усуненням в повному обсязі недоліків, зазначених в ухвалі судді від 22 травня 2019 року.
13 червня 2019 року до Верховного Суду надійшли нові заяви засудженого ОСОБА_4 від 10 і 11 червня 2019 року, у яких зазначено їх подання на виконання вимог ухвали судді Верховного Суду від 22 травня 2019 року. При цьому також подано клопотання про витребування матеріалів кримінальних проваджень, про допит свідків та про розгляд його заяви в письмовому провадженні, а у разі прийняття рішення про його обов`язкову участь, розгляд заяви в режимі відеоконференції чи за його участю.
У заяві від 10 червня 2019 року, на усунення недоліків попередньої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року та ухвали Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року, засуджений ОСОБА_4 посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невизнання вини, порушення права на захист, просить скасувати зазначені судові рішення, а також постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня і 25 червня 2004 року про обрання запобіжного заходу - взяття під варту і продовження строків тримання під вартою, постанову судді Апеляційного суду Сумської області від 17 вересня 2004 року, а матеріали кримінальної справи направити до суду першої інстанції, скасувати запобіжний захід тримання під вартою та звільнити його з-під варти.

Водночас, засудженим подано клопотання від 10 червня 2019 року про поновлення строку на подання заяви про перегляд судових рішень щодо нього за нововиявленими обставинами, у якому він зазначає, що пропустив строк звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, ухвалених судами в 2004 і 2005 р.р., в зв`язку з істотними порушеннями процесуального і матеріального права, а також через те, що він звертався із заявами про перегляд судових рішень до Європейського Суду з прав людини, які були викрадені, внаслідок чого було зареєстровано кримінальне провадження ЄРДР за ч. 1 ст. 357 КК України, а слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми від 20 травня 2019 року скасовано рішення слідчого про відмову у визнанні його потерпілим. Водночас вказує, що про порушення його права на захист Верховним Судом України він дізнався у квітні 2019 року, з урахуванням судової практики Верховного Суду України та Європейського суду з прав людини.
При цьому вказує на те, що нововиявлені обставини, які вказують на невинуватість або меншу винуватість засудженого перегляд судових рішень жодними строками не обмежується.
У заяві від 11 червня 2019 року, яку ОСОБА_4 подав на виконання вимог ухвали судді від 22 травня 2019 року, ним порушується питання щодо перевірки виключних обставин, якими він вважає зловживання слідчого ОСОБА_5 своїх обов`язків в частині зміни кваліфікації його дій та призначення захисника з порушенням КПК, і щодо якого закрито кримінальне провадження, тому, оскільки неможливо постановити вирок щодо слідчого, але в наявності є матеріали перевірки, він просить витребувати їх із прокуратури Сумської області, Роменського відділу поліції в Сумській області, а також просить витребувати його медичну картку з Охтирської психіатричної лікарні. Зазначив також, що вимоги до Суду виклав у заяві від 10 червня 2019 року.
На думку Суду, клопотання засудженого в частині поновлення строку на подання заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами, не може бути предметом розгляду судом касаційної інстанції в силу положень ч.2 ст.467 КПК, відповідно до якої судове рішення за наслідками кримінального провадження може бути оскаржено в порядку, передбаченому КПК для оскарження судових рішень до суду відповідної інстанції, тобто до суду, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, в даному випадку - до суду апеляційної інстанції.
Перевіривши клопотання засудженого в частині поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні цього клопотання з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
При поновленні строку на подання заяви судом враховуються положення ч. 4 ст. 461 КПК, якою врегульовано лише питання строку перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, який за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого злочину, строками не обмежено.
Водночас у ч. 1 ст. 461 КПК передбачено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Однак, всупереч зазначеним положенням КПК, заявник безпідставно зазначив про врегулювання положеннями ч.4 ст.461 КПК питання щодо звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яке, на його думку, строками не обмежено.

Вказані ж засудженим у клопотанні від 10 червня 2019 року причини пропуску строку суд касаційної інстанції не може визнати поважними, оскільки подання заяв до Європейського Суду, які, як він зазначає, не були розглянуті Судом через їх викрадення, не перешкоджало засудженому ОСОБА_4 протягом декількох років, після того як він дізнався чи міг дізнатись про наявність нововиявлених обставин, звернутись до суду із заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.
Посилання заявника про те, що про порушення його права на захист Верховним Судом України він дізнався у квітні 2019 року, не може бути враховано Судом, оскільки у своїх заявах ОСОБА_4 порушує питання про перегляд справи щодо нього у зв`язку з ненаданням вчасно йому захисника як на досудовому слідстві так і в суді касаційної інстанції, про що він не міг не знати під час розгляду справи щодо нього.
Отже, із клопотання не вбачається, що засудженим дотримано положення передбачені ч.1 ст. 461 КПК щодо строку звернення із заявою про перегляд судового рішення.
Інших поважних причин пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в клопотанні не зазначено.
Згідно з нормами ч. 3 ст. 429 КПК скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку про перегляд ухвали Верховного Суду України за нововиявленими обставинамислід відмовити, а заяву від 10 червня 2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень щодо нього, разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути ОСОБА_4 .
Крім того, засуджений у заяві від 11 червня 2019 року, порушує питання щодо перевірки виключних обставин у справі № 1-17/2004, якими вважає зловживання слідчого ОСОБА_5 своїми обов`язками в частині зміни кваліфікації його дій та призначення захисника з порушенням КПК, і щодо якого закрито кримінальне провадження. Водночас до заяви надано повідомлення старшого слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області від 28 лютого 2019 року, із якого убачається, що на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, кримінальне провадження щодо слідчого ОСОБА_5 закрито, що не узгоджується з положеннями п.3 ч.3 ст.459 КПК.
Відповідно до частини 3 статті 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК, застосовуються правила частини третьої ст. 429 КПК.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 429 КПК скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки, зазначені в ухвалі про залишення скарги без руху.
Таким чином, зі змісту заяви від 11 червня 2019 року та наданих до неї документів, не вбачається, що засуджений ОСОБА_4 усунув недоліки, вказані в ухвалі судді Верховного Суду від 22 травня 2019 року, тому його заява підлягає поверненню.
Крім того, зазначені ОСОБА_4 у заяві від 10 червня 2019 року вимоги до суду касаційної інстанції, про скасування постанов Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня і 25 червня 2004 року про обрання запобіжного заходу - взяття під варту і продовження строків тримання під вартою, постанови судді Апеляційного суду Сумської області від 17 вересня 2004 року про призначення справи до розгляду, не узгоджуються з положеннями ч.2 ст.467 КПК, відповідно до якої, до суду відповідної інстанції може бути оскаржено судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими та виключними обставинами, тому вказані судові рішення не можуть бути предметом перегляду судом касаційної інстанції.

Клопотання засудженого про витребування матеріалів кримінальних проваджень, про допит свідків та про розгляд його заяви в письмовому провадженні, про розгляд заяви в режимі відеоконференції або за його участю, можуть бути розглянуті Судом лише у разі прийняття рішення про відкриття кримінального провадження за заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.
Керуючись ч. 3 ст. 429, ч. 3 ст. 464 КПК, Суд

постановив:
Відмовити ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року за нововиявленими обставинами.
Заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами вироку апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року та ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року і про скасування постанов Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня і 25 червня 2004 року, постанови судді Апеляційного суду Сумської області від 17 вересня 2004 року, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3