ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року м.Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000103 від 13.01.2018 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 лютого 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Васловівці Заставнівського району Чернівецької області, мешканки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, яка не працює, раніше не судима, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 лютого 2019 року захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок, визнавши ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та звільнивши її від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України закрити.

Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівців від14 лютого 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:
____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 727/4341/18
Провадження №11-кп/822/469/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Категорія: ст.185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в дохід держави; за ч.2 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено до відбуття покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо вона виконає покладені на неї судом обов`язки.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 працюючи на посаді касира-продавця в магазині «Пікнік» по АДРЕСА_2 , в період часу з 06 грудня по 07 грудня 2017 року, з приміщення магазину таємно викрала продовольчі товари на суму 268,78 гривень, чим своїми діями спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на вказану суму.
Крім того, в період часу з 09 грудня по 10 грудня 2017 року, ОСОБА_6 працюючи на посаді касира-продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , з приміщення магазину повторно, таємно викрала продовольчі товари та слабоалкогольні напої на суму 299,91 гривень, чим своїми діями спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на вказану суму.
Також, ОСОБА_6 працюючи на посаді касира-продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , в період часу з 12 грудня по 13 грудня 2017 року, з приміщення магазину повторно, таємно викрала продуктів харчування на суму 263,33 гривень, чим своїми діями спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на вказану суму.
Крім того, в період часу з 15 грудня 2017 року по 16 грудня 2017 року, ОСОБА_6 працюючи на посаді касира-продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 з приміщення магазину повторно, таємно викрала продовольчі товари на суму 371,57 гривень, чим своїми діями спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.
Також, ОСОБА_6 працюючи на посаді касира-продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 в період часу з 18 грудня по 21 грудня 2017 року, діючи повторно, таємно з приміщення магазину викрала продовольчі товари та алкогольні напої на суму 376,22 гривень, чим своїми діями спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, позицію прокурора та потерпілої і її представника, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог та просили залишити без змін вирок районного суду, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Обвинувачена ОСОБА_6 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, причини неявки не повідомила. Її захисник та інші учасники судового розгляду не заперечили проти розгляду справи за відсутності обвинуваченої, явка якої, у відповідності до вимог ч.4 ст.405 КПК України, є необов`язковою.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, а саме визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, а тому висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Вимоги апелянта стосовно невірної кваліфікації дій ОСОБА_6 та наявності у її діях складу одного продовжуваного злочину, а не декількох повторюваних епізодів, є необґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.2 ст.32 КК України, продовжуваний злочин складається із двох чи більше вчинених у різний час тотожних злочинних діянь, які є реалізацією єдиного злочинного наміру винної особи.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 року №7 об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру.
З матеріалів кримінального провадження та у ході апеляційного розгляду не встановлено факту наявності у ОСОБА_6 єдиного злочинного наміру на викрадення конкретної кількості продовольчих товарів.
Про відсутність єдиного злочинного наміру свідчать і фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції, а саме, що ОСОБА_6 у різні періоди часу викрадала різні за своїм видом та родом продовольчі товари: продукти харчування, напої, у тому числі і алкогольні, предмети особистої гігієни.
Апеляційні вимоги захисника щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки, є також безпідставними з огляду на наступне.
Згідно ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Відповідно до положень п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №1, звільнення від кримінальної відповідальності можливе у разі, коли особа вперше вчинила один з перелічених у вказаній статті злочинів.
З вироку районного суду встановлено, що ОСОБА_6 вчинила 5 крадіжок, 4 з яких за кваліфікуючою ознакою вчинені повторно, що виключає можливість застосування до неї положень ст.48 КК України.
Крім того, стороною захисту не наведено достатніх доказів того, що вчинені обвинуваченою діяння перестали бути суспільно небезпечними, а обстановка навколо обвинуваченої зазнала таких змін, що унеможливлює вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченій ОСОБА_6 , то колегія суддів встановила, що районним судом, у відповідності до ч.1 ст.65 КК України, вірно застосовано положення ч.1 ст. 70 КК України та призначено остаточне покарання у межах, установлених в санкції ч.2 ст.185 КК України, відповідно до вимог Загальної частини КК України, враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин.

На думку апеляційного суду, призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути підставою для скасування вироку суду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 лютого 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

06.11.2019 року
(дата засвідчення копії)