Справа № 621/1725/19
Пр. № 1-кп/621/245/19
ВИРОК
Іменем України

09 серпня 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зміїв кримінальне провадження, внесене 09.06.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Лиман, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин проти охоронюваних кримінальним законом суспільних відносин власності за наступних обставин.

05 червня 2019 року у післяобідній час обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , сумісно розпивали спиртні напої. Того ж дня, ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаною адресою, отримав від ОСОБА_5 банківську картку банку Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» банківського рахунку ОСОБА_5 з повідомленням останнім пін-коду від такої картки, з метою подальшого одноразового зняття грошових коштів в розмірі 600 гривень з банкомату ПАТ «Ощадбанк», розташованого за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, площа Покровська, буд. 5, що було обумовлено домовленістю між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Знявши грошові кошти на вищезазначену суму, ОСОБА_4 повернувся за місцем мешкання ОСОБА_5 , передав останньому грошові кошти в сумі 600 гривень, проте повернути банківську карту забув. Пробувши деякий час в будинку ОСОБА_5 , сумісно вживаючи спиртні напої, ОСОБА_4 того ж дня близько 18.00 години покинув будинок ОСОБА_5 , маючи при собі банківську картку АТ КБ «Приватбанк» останнього, та направився до центру с. Лиман, Зміївського району, Харківської області.

В той же день, 05 червня 2019 року, у вечірній час ОСОБА_4 , який перебував в центрі с. Лиман, Зміївського району, Харківської області, виявив у себе в кармані банківську карту АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_5 і яку він забув повернути потерпілому, в цей момент у нього виник злочинний умисел на викрадення грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 шляхом використання банківської карти останнього. З метою реалізації свого злочинного умислу у вечірній час 05 червня 2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибув в смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області, де, перебуваючи поблизу відділення АТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Миру, 5, маючи при собі банківську картку банку АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, таємно, протиправно, використовуючи банкомат банку АТ КБ «Приватбанк», здійснив банківську операцію - зняття грошових коштів в розмірі 3100 гривень.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3100 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), визнав повністю, обставини скоєння кримінального правопорушення навів аналогічні викладеним в установочній частині вироку та в обвинувальному акті, та зазначив, що не розуміє, чому вчинив крадіжку, але більше такого не повториться, буде виправлятись. Де подів банківську картку потерпілого обвинувачений не пам`ятає. Також обвинувачений зазначив, що повністю відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 3100 грн та попросив вибачення, просив суд суворо не карати, розкаюється у вчиненому, має бажання стати на шлях виправлення.

Крім того, обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи та обставини скоєння кримінального правопорушення не оспорює.

Суд зазначає, що показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні, є послідовними та логічними, а тому не викликають у суду сумніву в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, переконавшись, що учасники судового провадження вірно розуміють зміст обставин провадження, сумніви в добровільності їх позицій відсутні, роз`яснивши учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку, суд відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, проти чого учасники судового провадження прокурор, обвинувачений не заперечували.

09.08.2019 потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав заяву, за змістом якої просить провести судове засідання за його відсутністю, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, що, враховуючи положення ст.325 КПК України та думку прокурора і обвинуваченого, не перешкоджає проведенню судового розгляду без потерпілого.

З огляду на викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжки). Такі дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, в тому числі враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неповнолітніх дітей не має, за довідкою Лиманської сільської ради від 18.06.2019 протоколів відносно обвинуваченого на адміністративну комісію сільської ради та скарг від громадян на протязі 2019 р. не надходило.

За змістом досудової доповіді від 30.07.2019 орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, а застосування соціально виховних заходів до нього неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

На підставі викладеного, беручи до уваги правову позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді 1 року позбавлення волі із застосування на підставі ст.75 КК України випробувального терміну на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, та думку потерпілого, який просить не засуджувати обвинуваченого суворо, враховуючи щире каяття обвинуваченого, відшкодування потерпілому збитку та відсутність обставин, що істотно підвищують ступінь тяжкості вчиненого злочину,

суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.185 КК України та, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування зазначеного покарання з випробувальним терміном та покладенням відповідних обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.

На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

При цьому суд зауважує, що зі змісту досудової доповіді не вбачається, на підставі яких фактичних даних орган пробації дійшов висновку про неможливість виправлення особи обвинуваченого без ізоляції від суспільства; попередня судимість (яка в силу ст.89 КК України погашена), теперішнє обвинувачення та неявка обвинуваченого за викликом для складання досудової доповіді не є об`єктивним підґрунтям для таких висновків досудової доповіді та зводяться до суб`єктивних припущень працівників органу пробації.

На переконання суду призначення обвинуваченому ОСОБА_4 саме такого покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченому, так і іншими особами.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду справи запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Речові докази та процесуальні витрати за даними обвинувального акту відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1