печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2019 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про продовження підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № реєстрі досудових розслідувань за № 0000123 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримали та просили задовольнити з викладених в ньому підстав.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи його необґрунтованим, немотивованим та таким, що не підлягає задоволенню. Крім того адвокат ОСОБА_4 заявив скаргу в порядку ст. 206 КПК України, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України негайно перевести підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Підозрюваний думку захисника підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 за підозрою ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Токмак Запорізької області, громадянину України, не одруженому, тимчасово не працюючому, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому за ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні злочинів, передбачених:

-ч. 1 ст. 255 КК України (створення злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також керівництво такою організацією та участь у злочинах, вчинюваних такою організацією),
-ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.122 КК України (організація умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, вчинені з метою залякування потерпілого та примусу до певних дій),
-ч.3 ст.27 ч.2 ст.127 КК України (організація катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю та фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою покарати його за дії, скоєні ним та у скоєнні яких він підозрюється, а також з метою залякування його, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб),
-ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України (організація незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів вчинені організованою групою),
-ч. 3 ст. 209 КК України (вчинення правочинів з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів та набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинені організованою групою).
22.03.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 ч. 3 ст. 27, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209КК України.
27.06.2019 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.122, ч. 3 ст. 27 ч.2 ст.127, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського суду міста Києва задоволено клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 28.08 .2019.

Постановою заступника Генерального прокурора досудове розслідування кримінального провадження продовжено до 12 місяців.
У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Відповідно ж до вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках завстановленою процедурою.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст.177 КПК України.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].
«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення обґрунтовує метою забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор у своєму клопотанні вказує, що з метою дотримання прав усіх учасників кримінального провадження потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на закінчення досудового розслідування, а застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу унеможливить їх неухильне дотримання.
Врааховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що обраний запобіжний захід є єдиним гарантованим та можливим способом унеможливити продовження ним своєї злочинної діяльності, а також протиправно впливати на здійснення досудового розслідування, в тому числі шляхом спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні. Також, вказаний запобіжний захід перешкодить спробам останнього знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою ухилитися від кримінальної відповідальності та перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим вважаю за необхідне зазначити, що частина 7 ст. 182 КПК України визначає, що у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в судовому засідання з розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою, захисник - адвокат ОСОБА_4 подав скаргу щодо порушення прав та свобод підозрюваного ОСОБА_5 , який незаконно утримується під вартою у Відділі забезпечення досудового розслідування Служби безпеки України.
Відповідно до положень ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:
1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;
2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;
3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому ч. 6 цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
В даному випадку, розглядаючи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлені стороною захисту відомості, не знайшли свого підтвердження, оскільки заявником не було довено факту порушення прав та свобод підозрюваного ОСОБА_5 , який утримується під вартою.
Враховуючи викладене, слідчий суддя, з урахуванням вимог ст. 206 КПК України вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленої скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 20.10.2019 року включно.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 27.08.2019 року о 14.10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1