Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1411/18
Провадження № 1-кп/376/11/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сквира Київської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 квітня 2018 року за № 120 181 102 60 000 203 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 не працюючого, не одруженого, на утриманні має чотирьох дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

встановив:
29.04.2018 року, близько 01 години 50 хвилин, ОСОБА_4 знаходився в приміщенні кафе-бару «Піраміда», розташованого за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Київська, 34, де він відпочивав та вживав спиртні напої. В цей час у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з відвідувачами, в тому числі з ОСОБА_6 , стався конфлікт, який переріс в штовханину та обопільну бійку.
В подальшому активні дії учасників конфлікту були припинені іншими відвідувачами вказаного закладу.
Після того як бійка між учасниками припинилася, у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , який в цей час знаходився біля барної стійки вказаного закладу.
З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на умисне нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , 29.04.2018, близько 01 години 56 хвилин, взяв в праву руку ніж та направився в бік ОСОБА_6 , який в цей час знаходився за кілька метрів від нього. В подальшому, підійшовши до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не зважаючи на інших відвідувачів вказаного закладу та їх спроби запобігти його протиправному наміру, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 один удар ножем в область правої руки та два удари ножем в область грудної клітини спереду.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 54/Д від 01.06.2018 року у потерпілого ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження: рана в області грудної клітки справа розміром 12x3 см з пошкодженням малого та великого грудного м`язу, рана в області 5-го міжребір`я зліва в проекції серця розміром 6x2 см, в області верхньої третини правого передпліччя по зовнішній поверхні рана 8x2 см, що ускладнилися шоком важкого ступеня. Описані вище тілесні пошкодження виникли від дії ріжучого або колючо-ріжучого предмету типу ножа, що підтверджується перебільшенням довжини ран над глибиною, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав в повному обсязі при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, він зрозумів всю протиправність своєї поведінки та повідомив, що потерпілий до нього претензій не має, оскільки шкоду потерпілому відшкодовано та він з ним примирився.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд врахувати пом`якшуючи обставини відносно обвинуваченого, також взяти до уваги, що шкоду потерпілому відшкодовано та останній претензій не має, перебування на утриманні обвинуваченого чотирьох дітей та при призначенні покарання застосувати до нього вимоги ст. 69 КК України.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду декілька заяв, а саме заява (а. п. 19) в якій просив суд судові засідання проводити у його відсутність та повідомив, що до обвинуваченого претензій не має; заява (а. п. 39) в якій потерпілий повідомив, що знаходиться на роботі в Республіці Польща, тому просить проводити судові засідання без його участі, та іншою заявою вказав, що до обвинуваченого ОСОБА_4 жодних претензій не має, так як він повністю відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду, одночасно просить суд застосувати стосовно обвинуваченого ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 121 ч. 1 КК України та застосувати до нього покарання без позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік (а. п. 40)
Суд приймає до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку вимог ст. 349 ч.3 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з вимогами ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, якій відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характеристику особистості обвинуваченого, те що він щиро розкаюється, вину визнав в повному обсязі, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні чотирьох дітей, а тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України.
При призначенні покарання, суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_6 , який просив суд не застосовувати покарання до обвинуваченого пов`язане з позбавленням волі.
Також, судом досліджено Досудову доповідь Провідного інспектора Сквирського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 від 26.11.2018 року, який дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі на певний строк, а саме вказав, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середній рівень ризику небезпеки для суспільства, уповноважений орган з питань пробації вважає, що для виправлення ОСОБА_4 необхідно його працевлаштування, проходження пробаційної програми «Подолання агресивної поведінки», а також здійснення нагляду за його поведінкою. Враховуючи наявність ресурсів для реалізації зазначених заходів уповноважений орган з питань пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, пропонують покласти на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України (а.п. 60-64).

Досудову доповідь Провідного інспектора Сквирського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 суд також враховує при призначенні покарання обвинуваченому.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, що якщо виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб в місця позбавлення волі.

Одночасно суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п. 1,2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також обов`язок передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Твердження захисника ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 щодо застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, а саме призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, на думку суду задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) ( 2341-14 ) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
Судом встановлено і це не заперечувалось обвинуваченим, що 29.04.2018 року, близько 01 години 50 хвилин, ОСОБА_4 знаходився в приміщенні кафе-бару «Піраміда», розташованого за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Київська, 34, де він відпочивав та вживав спиртні напої. В цей час у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з відвідувачами, в тому числі з ОСОБА_6 , стався конфлікт, який переріс в штовханину та обопільну бійку.
Отже, суд враховує поведінку обвинуваченого під час вчинення злочинних дій, як це передбачено п. 8 Пленуму ВСУ, а саме неприязні стосунки з відвідувачами, в тому числі з потерпілим, а також перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, що було загрозою для інших відвідувачів кафе бару «Піраміда», а тому вважає за необхідне не застосовувати вимоги ст. 69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 .
У данному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов Прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який діє в інтересах держави в особі Фінансового управління Сквирської районної державної адміністрації, Сквирської центральної районної лікарні до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

В обґрунтування вимог позовної заяви прокурором вказано, що згідно обвинувального акту, 29.04.2018 року, близько 01 години 50 хвилин, ОСОБА_4 знаходився в приміщенні кафе-бару «Піраміда», розташованого за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Київська, 34, де він відпочивав та вживав спиртні напої. В цей час у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з відвідувачами, в тому числі з ОСОБА_6 , стався конфлікт, який переріс в штовханину та обопільну бійку. З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 наніс ОСОБА_8 один удар ножем в область правої руки та два удари ножем в область грудної клітини спереду. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 54/Д від 01.06.2018 року у потерпілого ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження: рана в області грудної клітки справа розміром 12x3 см з пошкодженням малого та великого грудного м`язу, рана в області 5-го міжребір`я зліва в проекції серця розміром 6x2 см, в області верхньої третини правого передпліччя по зовнішній поверхні рана 8x2 см, що ускладнилися шоком важкого ступеня. Описані вище тілесні пошкодження виникли від дії ріжучого або колючо-ріжучого предмету типу ножа, що підтверджується перебільшенням довжини ран над глибиною, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя.
У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_6 з 29 квітня 2018 року по 14 травня 2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Сквирський центральній районній лікарні, що підтверджується довідкою, виданою лікарнею за № 505 від 08.06.2018 року. Фактичні витрати, понесені Сквирською лікарнею на стаціонарне лікування потерпілого становлять 3677,85 грн., тобто проведено 15 ліжко днів. Відповідно до вимог ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.
Витрати, які з вини ОСОБА_4 понесені Сквирською центральною районною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 , негативно впливають на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушується інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою для звернення прокурором в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів.
Прокурор просить суд: стягнути з ОСОБА_4 кошти, витрачені Сквирською центральною районною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 від злочину у сумі 3677,85 грн.
Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.
Обвинувачений відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також не висловив заперечень проти задоволення позовних вимог прокурора.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений відповідач ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 54/Д від 01.06.2018 року у потерпілого ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження: рана в області грудної клітки справа розміром 12x3 см з пошкодженням малого та великого грудного м`язу, рана в області 5-го міжребір`я зліва в проекції серця розміром 6x2 см, в області верхньої третини правого передпліччя по зовнішній поверхні рана 8x2 см, що ускладнилися шоком важкого ступеня. Описані вище тілесні пошкодження виникли від дії ріжучого або колючо-ріжучого предмету типу ножа, що підтверджується перебільшенням довжини ран над глибиною, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя (том 1 а. 160,161 матеріалів кримінального провадження).
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 , після отримання тілесних ушкоджень, знаходився на лікуванні у лікарні. Згідно Довідки - розрахунку Сквирської центральної районної лікарні № 505 від 08.06.2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні лікарні з 29.04.2018 року по 14.05.2018 року з діагнозом: Ножове поранення грудної клітини. Геморагічний шок ІІ ст. Вартість лікування 15 ліжко днів становить 3677,85 грн. (а. п. 54).
За таких обставин та відповідно до вимог ст. ст.1166,1206 ЦК України позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню, а витрати на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 3677,85 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь Сквирської центральної районної лікарні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, і до набрання вироком законної сили суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
З матеріалів кримінального провадження (а.п. 37,38) вбачається, що ухвалою Слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02 травня 2018 року було накладено арешт на речі, вилучені під час огляду місця події в м. Сквира по вул.. Київській № 34 в кафе барі «Піраміда», а саме: Ніж з надписами «Grand Way» «Подольський» на клинку якого виявлено сліди речовини бурого кольору зовні схожу на кров та кожух до ножа коричневого кольору. Заборонено розпоряджатися будь яким чином вказаними речами, визначено місце зберігання вказаних речей Сквирський ВП ГУНП в Київській області.
Також, ухвалою Слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02 травня 2018 року було накладено арешт на речі, вилучені під час особистого проведення обшуку ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, а саме: джинси синього кольору з слідами РБК та чорний ремень, які поміщені до спец пакету № 322 73 56, червону футболку з слідами РБК, які поміщені до спец пакету № 322 73 52, кросівки зі слідами РБК, які поміщені до спец пакету № 322 73 54. Заборонено розпоряджатися будь яким чином вказаними речами, визначено місце зберігання вказаних речей Сквирський ВП ГУНП в Київській області (а.п. 82).
Суд при розгляді кримінального провадження та на підставі вимог ст. 174 КПК України дійшов висновку, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, а тому арешт накладений ухвалами слідчого судді від 02 травня 2018 року на вищевказане майно підлягає скасуванню.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, і до набрання вироком законної сили суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта, які стосуються обвинуваченого ОСОБА_4 в матеріалах кримінального провадження відсутні, а тому судом не застосовуються вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженню підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100,128,174,368, 369,370,371,373,374,376 КПК України, ст..ст. 65, 66,67 КК України, п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ст. ст. 1166, 1206 ЦК України суд,-
Засудив:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також обов`язок, передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Сквирської центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у розмірі 3677 гривень 85 коп.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою Слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02 травня 2018 року на речі, вилучені під час огляду місця події в м. Сквира по вул.. Київській № 34 в кафе барі «Піраміда», а саме: Ніж з надписами «Grand Way» «Подольський» на клинку якого виявлено сліди речовини бурого кольору зовні схожу на кров та кожух до ножа коричневого кольору. Заборонено розпоряджатися будь яким чином вказаними речами, визначено місце зберігання вказаних речей Сквирський ВП ГУНП в Київській області.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою Слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02 травня 2018 року на речі, вилучені під час особистого проведення обшуку ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, а саме: джинси синього кольору з слідами РБК та чорний ремінь, які поміщені до спец пакету № 322 73 56, червону футболку з слідами РБК, які поміщені до спец пакету № 322 73 52, кросівки зі слідами РБК, які поміщені до спец пакету № 322 73 54. Заборонено розпоряджатися будь яким чином вказаними речами, визначено місце зберігання вказаних речей Сквирський ВП ГУНП в Київській області.
Речові докази:
- Ніж з надписами «Grand Way» та «Подольський» , який знаходиться в паперовому пакеті з біркою №1;кожух до ножа коричневого колору з надписом «Grand Way», який знаходиться в спецпакеті 0913692 , які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів при Сквирському ВП ГУНП в Київській області - знищити.
-"DVD +R-диск", ємкістю 4,7 Гб. в кількості 1 шт. з відео файлами - записами із камер спостереження в середенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: Київська область, м. Сквира вул.. Київська,34 - який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 120 181 102 60 000 203 від 29.04.2018 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.
- Джинси синього кольору з слідами РБК та чорний ремінь, які поміщені до спец пакету № 322 73 56, червону футболку з слідами РБК, які поміщені до спец пакету № 322 73 52, кросівки зі слідами РБК, які поміщені до спец пакету № 322 73 54, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів при Сквирському ВП ГУНП в Київській області повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Сквирський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя: ОСОБА_1