У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007639 від 01.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки «Mitsubishi L200 INVITE 2008», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору - на строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0007639 від 01.07.2016, із забороною відчужувати його, розпоряджатися ним будь-яким чином та використовувати.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0007639 від 01.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_5 про те, що в період часу з 23:30 30.06.2016 по 12:00 01.07.2016 за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська 10, невідома особа, незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Mitsubishi L200 Intense 2008», державний номер НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 , чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , чим завдала останньому великої матеріальної шкоди.

Також, слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування було встановлено, що автомобіль марки «Mitsubishi L200 Intense 2008», державний номер НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 , чорного кольору, після угону міг бути перероблений шляхом заміни номерних ідентифікаційних деталей кузова. ОСОБА_5 03.08.2017 було знайдено вищевказаний автомобіль у м. Суми та встановлено що на даний час він ідентифікується, як автомобіль марки «Mitsubishi L200 INVITE 2008», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить гр. ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 .

Крім того, слідчий у клопотанні вказує, що в ході допиту свідків та потерпілого ОСОБА_5 були отримані ґрунтовні матеріали, які пояснюють за якими ознаками було ідентифіковано автомобіль, що дає підстави вважати, що автомобіль марки «Mitsubishi L200 INVITE 2008», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, являє собою перероблений автомобіль марки «Mitsubishi L200 Intense 2008», державний номер НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 , чорного кольору.

Окрім цього, слідчий зазначив, що 05.04.2018 у м. Охтирка в ході огляду місця події вилучено автомобіль марки «Mitsubishi L200 INVITE 2008», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору.

14.04.2018 винесено постанову про визнання речовим доказом автомобіль марки «Mitsubishi L200 INVITE 2008», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору та на зберігання на період досудового розслідування на спеціалізованих майданчиках зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Також, слідчий зазначив, що 05.05.2018 допитано в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що у 2009 році придбала новий автомобіль марки «Mitsubishi L200 2008», VIN- НОМЕР_1 . Користувалась ним протягом 5 років, у грудні 2014 потрапила в ДТП, та сильно пошкодила даний автомобіль. У 2015 році продала автомобіль за 4 тис. доларів, так як автомобіль потребував дорогого ремонту.

05.05.2018 допитано в якості свідка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що придбав автомобіль «Mitsubishi L200 2008», VIN- НОМЕР_1 , 23.08.2016 за 11,5 тис. доларів у невідомих йому осіб.

06.05.2018 пред`явлено для впізнання автомобілі марки «Mitsubishi L200 2008» чорного кольору, потерпілому ОСОБА_5 , який впізнав свій автомобіль та вказав на автомобіль вилучений у ОСОБА_6

06.05.2018 пред`явлено для впізнання автомобілі марки «Mitsubishi L200 2008» чорного кольору, свідку ОСОБА_8 , який впізнав автомобіль ОСОБА_5 та вказав на автомобіль вилучений у ОСОБА_6

07.08.2018 року автомобіль «Mitsubishi L200 2008» VIN- НОМЕР_1 , передано на зберігання ОСОБА_6 .

Разом з тим, слідчий у клопотанні вказує, у кримінальному провадженні призначено проведення автотоварознавчої експертизи та трасологічної експертизи. Для проведення даних експертиз експертами направлено клопотання про надання об`єкту дослідження, а саме автомобіль «Mitsubishi L200 2008», VIN- НОМЕР_1 . Про необхідність надання автомобіля повідомлено ОСОБА_6 , але ним автомобіль надано не було.

Як зазначив у клопотанні слідчий з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме автомобіль марки «Mitsubishi L200 INVITE 2008», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Враховуючи викладене, слідчий вважає, що є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна, у тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.
В судове засідання по розгляду вказаного клопотання слідчий не з`явився, слідчий подав до суду заяву, в якій зазначає, що просить судовий розгляд клопотання проводити у його відсутність, подане клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Згідно ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на положення ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При цьому, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0007639 від 01.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КПК України.

Також, встановлено, що постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 14.04.2018 автомобіль марки «Mitsubishi L200 INVITE 2008», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином майно, на яке просить слідчий накласти арешт відповідає критеріям визначеним в статті 98 КПК України, а саме те, що майно є речовим доказом, та майном, щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що в сукупності слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна.
Тому, з урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна.
Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що існує необхідність у накладенні арешту на майно, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки «Mitsubishi L200 INVITE 2008», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору.

Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1