встановив:
Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 із клопотанням про здійснення слідчої дії (допиту) від 17.09.2019, в якому просив допитати у якості свідка заступника начальника Харківської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням, радника податкової та митної справи ІІ рангу ОСОБА_4 за обов`язковою присутністю його та потерпілої ОСОБА_2 .
Однак, заявник не оскаржує постанову слідчого від 19.09.2019 в порядку п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, а ставить питання про зобов`язання слідчого вчинити певні дії.
Частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскарженні до слідчого судді.
При тому, наряду з можливістю оскарження бездіяльності, пов`язаної з нездійсненням певних дій, визначених п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, вказана норма передбачає можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності, яка полягає у нездійсненні слідчим, прокурором інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Таким чином, оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, можливе лише в разі визначення у КПК конкретного строку для вчинення таких дій.
Однак, положеннями КПК України не визначено строків для проведення допиту свідка.
Крім того, заявник не оскаржує бездіяльність слідчого щодо не розгляду його клопотання від 17.09.2019 в порядку ст. 220 КПК України.
Таким чином, вимоги, викладені в поданій до суду у скарзі, не підлягають розгляду в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України слідчому судді.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.
Оскільки заявником заявлені вимоги, що не входять до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, суд відмовляє у відкритті провадження за даною скаргою.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що згідно прохальної частини скарги заявник просить зобов`язати слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області вчинити певні тій, хоча з матеріалів доданих до скарги вбачається, що заявник мав на увазі слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області.
Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право скаржника звернутися до слідчого судді зі скаргою, з вимогами передбаченими ч. 1 ст. 303 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 26, 303, 304, 372 КПК України,-
ухвалив:
Роз`яснити заявнику право звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1