Провадження №1-кп/127/1475/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника: ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, незаміжньої, непрацюючої, без освіти, маючої на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 08.01.2014 Староміським РВ УДМС України у Вінницькій області, судимої:

- 10.11.2017 року вироком Немирівського районного суду Вінницької області за ст. 185 ч.1 КК України до двох років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, на підставі п. «в» ЗУ «Про амністію 2016 році» звільнена від відбування призначеного покарання,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003002 від 19.06.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2017 року ОСОБА_4 перебуваючи з донькою на лікуванні в 4 відділенні Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. О.І. Ющенко, розташованій по вулиці Пирогова, 109, у м. Вінниці, умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, зайшла до палати №10 вказаного відділення лікарні та скориставшись відсутністю в палаті ОСОБА_8 , таємно з-під подушки на ліжку останньої викрала належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Gigabyte» серії «GSmart» моделі «Essence 4», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4784/16-21 від 15.08.2017 року становила 641,25 грн.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла разом з викраденим телефоном, яким розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 641,25 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася та суду пояснила, що вона дійсно вчинила злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: 19.06.2017 року, коли вона перебувала в лікарні, вона скориставшись відсутністю потерпілої в палаті, з-під подушки, викрала мобільний телефон, який в подальшому продала. Завдану потерпілій шкоду вона відшкодувала.

Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.
З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченої, дослідження витягу з кримінального провадження № 10003002 (т.1 а.с.123), протоколу від 19.06.2017 року прийняття заяви ОСОБА_8 про злочин (т.1 а.с. 124), протоколів оглядів місця події від 19.06.2017 та від 09.08.2017 (т.1 а.с. 125-126, 127-128), договору про заміну кредитора у зобов`язанні (відступлення права вимоги) від 15.07.2017 року ПТ «Ломбар Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» (т.1 а.с. 129); протоколу огляду предмету від 09.08.2017 (т.1 а.с. 130), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.08.2017 №127/17147/17 (т.1 а.с. 132); висновку судово-товарознавчої експертизи №4784/16-21 від 15.08.2017 року з відомостями про вартість проведеної експертизи (т.1 а.с. 134-138); постанову від 23.08.2017 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (т.1 а.с. 139, 140), вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 10.11.2017 №140/1918/17 відносно ОСОБА_4 (т.1 а.с. 155-156), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з тим, органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, зокрема, вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 10.11.2017 по справі №140/1918/17 (т.1 а.с. 155-156), відповідно до якого ОСОБА_4 засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, який вона вчинила 30.06.2017 року, суд дійшов переконання про необхідність перекваліфікувати дії ОСОБА_4 по даному обвинуваченню з ч.2 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 185 КК України, виключивши з кваліфікації дій обвинуваченої таку кваліфікуючу ознаку як повторність, оскільки стороною обвинувачення суду не надано допустимих доказів того, що до вчинення крадіжки 19.06.2017 року ОСОБА_4 раніше вчинила будь-який із злочинів, визначених в п.1 Примітки до ст. 185 КК України, а саме передбачений ст. ст. 185, 186, 189-191 КК України або ст. ст. 187, 262 КК України.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , яка являється особою раніше судимою, однак вчинила злочин до постановлення відносно неї попереднього вироку (т.1 а. с. 146, 155-156), на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а. с. 145), за місцем проживання характеризується задовільно (т.1 а. с. 144).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої суд вважає повне визнання вини та щире каяття, оскільки ОСОБА_4 до закінчення судового розгляду відшкодувала завдану потерпілій шкоду, про що свідчить заява потерпілої ОСОБА_8 (т.1 а.с. 58).

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченої до вчиненого, яка вину визнала, у вчиненому щиро розкаялася, добровільно відшкодувала завдану потерпілій ОСОБА_8 шкоду в повному обсязі (т.1 а.с. 58), даний злочин вчинила вперше, має на утриманні двох малолітніх дітей (т.1 а.с. 147, 148), суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

Крім того, суд не вважає за можливе застосувати під час призначення покарання ОСОБА_4 положення ч.4 ст. 70 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів, оскільки ОСОБА_4 була звільнена від призначеного за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 10.11.2017 року покарання на підставі акта амністії.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави Україна процесуальні витрати на залучення експерта для проведення криміналістичного дослідження судово-товарознавчої експертизи №4784/16-21 від 15.08.2017 року, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України; арешт, накладений на речовий доказ слід скасувати на підставі ч.4 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 66-68, 70 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, ч. 3 ст. 349 , 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 198 гривень у відшкодування вартості проведення судово-товарознавчої експертизи №4784/16-21 від 15.08.2017 року.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2017 року №127/17147/17 на мобільний телефон марки «Gigabyte GSmart essence 4» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1- НОМЕР_2 , ІМЕІ 2- НОМЕР_3 скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон марки «Gigabyte» серії «GSmart» моделі «Essence 4», переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: