Провадження1-кс/991/1503/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
13 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника особи, що звернулась із клопотанням, ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Києві клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, в якому просив скасувати арешт, накладений в рамках кримінального провадження № 0000499 від 25.05.2018 р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2019 р. по справі № 760/6190/19 на наступне майно:
-квартиру площею 260,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);
-нежитлове приміщення в житловому будинку літ. А-11-12 площею 2,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32; номер об`єкта в РПВН: 11127587);

-квартиру площею 80,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9232065);

-транспортний засіб марки: LEXUS, моделі: RX 350, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що арешт на вищезазначене майно накладено незаконно та необґрунтовано, із порушенням вимог кримінального процесуального закону, а відтак накладений арешт підлягає скасуванню з огляду на те, що:
- відповідно до вимог ч. 5 ст. 170, п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України арешт на майно з метою забезпечення конфіскації майна може бути накладено за умови наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, проте, в рамках кримінального провадження № 0000499 від 25.05.2018 р. жодній особі про підозру не повідомлялося;
- арешт накладено на майно, яке набуто ще до події злочину, щодо якого проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000499 від 25.05.2018 р., та належить на прав власності особам, які не є стороною кримінального провадження, а саме, - дружині та матері заявника, що свідчить про недотримання слідчим суддею принципів розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження під час постановлення ухвали про арешт вищезазначеного майна;
- наразі у сторони обвинувачення відсутня правова підстава для застосування такого заходу забезпечення як арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2019 р. по справі № 760/6190/19.
В судовому засіданні представник особи, що звернулася із клопотання про скасування арешту, ОСОБА_3 зазначене клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, та просив задовольнити в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти викладеного у клопотанні та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на ту обставину, що арештоване майно має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки може бути об`єктом спеціальної конфіскації, при цьому зазначив, що арешт необхідний саме з метою забезпечення спеціальної конфіскації. За таких обставин, вважає арешт законним та обґрунтованим.
Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що відповідно до постанови Генерального прокурора України про визначення підслідності від 07.10.2019 р. наразі групою детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000499 від 25.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, за фактом вимагання та отримання посадовими особами Полтавської обласної державної адміністрації, а саме, - Головою ОДА ОСОБА_6 , його першим заступником ОСОБА_5 , радником Голови Полтавської ОДА ОСОБА_7 та директором Департаменту будівництва і житлово-комунального господарства Полтавської ОДА ОСОБА_8 , неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за забезпечення перемоги відповідного суб`єкта в державних закупівлях, які проводить Полтавська ОДА та, як результат, подальшого отримання гарантованого фінансування з державного бюджету за проведені роботи (надані послуги).
В рамках кримінального провадження № 0000499 від 25.05.2018 р. про підозру у вчиненні кримінального правопорушення жодній особі не повідомлялося.
В рамках зазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2019 р. по справі № 760/6190/19 накладено арешт на наступне майно, яке належить ОСОБА_5 та його дружині, ОСОБА_9 , шляхом заборони відчуження та розпорядження:
- квартиру площею 260,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);
- нежитлове приміщення в житловому будинку літ. А-11-12 площею 2,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);
- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32; номер об`єкта в РПВН: 11127587);
- квартиру площею 80,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9232065);
- транспортний засіб марки: LEXUS, моделі: RX 350, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .
Підставою арешту зазначеного майна став той факт, що досудовим розслідуванням здобуто достатньо доказів на підтвердження можливої причетності ОСОБА_5 до вимагання та отримання неправомірної вигоди за забезпечення перемоги відповідного суб`єкта в державних закупівлях, які проводить Полтавська ОДА, зокрема, ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є особливо тяжким.
Метою арешту зазначеного майна, відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 170 КК України, є забезпечення конфіскації як виду покарання.
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 13.11.2019 р. ОСОБА_5 на праві власності належить нежитлове приміщення в житловому будинку літ. А-11-12 площею 2,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).
Крім того, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_10 , яка є матір`ю ОСОБА_5 , на праві власності належить квартира площею 260,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).
ОСОБА_9 , яка є дружиною ОСОБА_5 , на праві власності належить:
- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32; номер об`єкта в РПВН: 11127587);
- квартира площею 80,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9232065);
- транспортний засіб марки: LEXUS, моделі: RX 350, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .
Факт належності вказаного рухомого та нерухомого майна дружині та матері ОСОБА_5 підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 3) частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Тобто, виходячи із зазначених положень закону, якщо арешт майна необхідний, зокрема, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, то такий арешт може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна
Виходячи з положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Так, під час судового розгляду встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000499 від 25.05.2018 р. ОСОБА_5 повідомлення про підозру не здійснювалось, хоча минуло більше 8 місяців з дня накладення арешту. Тобто він не має статусу підозрюваного в кримінальному проваджені, а тому на даний час відсутні підстави вважати, що його буде притягнуто до кримінальної відповідальності, наслідком чого може бути призначено покарання у виді конфіскації майна.
Отже, ОСОБА_5 не є тією особою, на майно якої може бути накладено арешт з метою забезпечення в майбутньому виконання судового рішення в частині конфіскації майна як виду покарання, оскільки це суперечить положенням кримінального процесуального законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.
З огляду на зазначене, підставою для скасування арешту в порядку статті 174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення або необґрунтованість його застосування.
З огляду на зазначене, враховуючи те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000499 від 25.05.2018 р. триває майже півтора року, жодній особі, зокрема, ОСОБА_5 , про підозру не повідомлялося, то арешт належного ОСОБА_5 майна жодним чином наразі не забезпечує дане кримінальне провадження.
З таких обставин, наразі відсутня потреба в подальшому арешті нежитлового приміщення, яке належить на праві власності ОСОБА_5 : в житловому будинку літ. А-11-12 площею 2,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).
Відтак, вимога заявника щодо скасування арешту на нежитлове приміщення в житловому будинку літ. А-11-12 площею 2,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) підлягає задоволенню.
Що стосується вимоги заявника про скасування арешту, накладеного на майно, що на праві власності належить дружині та матері ОСОБА_5 , то в цій частині клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з того, що згідно положення ч. 1 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна може бути подано лише власником або володільцем такого майна.
Разом з тим, особа, яка подала клопотання про скасування арешту, та її представник, не надали жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_5 є власником (співвласником певної визначеної частки) або фактичним володільцем вищезазначеного майна. Натомість, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що власником такого майна є інші особи, а за такого, заявник не є тією особою, яка має право звертатися з клопотанням про скасування арешту належного на праві власності ОСОБА_10 та ОСОБА_9 майна.
Враховуючи викладене, керуючись ст.174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2019 р. у справі № 760/6190/19 на нежитлове приміщення в житловому будинку літ. А-11-12 площею 2,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.
У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11