Номер провадження: 11-кп/813/223/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Молдова, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000042, внесеному до ЄРДР 16.01.2018 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскарженим вироком ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, з конфіскацією всього майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту її фактичного затримання, тобто з 06 березня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення:

- експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 18-403/462 від 14.02.2018 р. в сумі 6864 /шість тисяч вісімсот шістдесят чотири/ гривні;

- експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 580-Х від 20.03.2018 р. в сумі 1430 /одна тисяча чотириста тридцять/ гривень;

- експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 579-Х від 29.03.2018 р. в сумі 2288 /дві тисячі двісті вісімдесят вісім/ гривень,

а всього - у розмірі 10582 /десять тисяч п`ятсот вісімдесят дві/гривні.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Відповідно до оскарженого вироку ОСОБА_7 01.02.2018 р. знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 незаконно збула ОСОБА_9 , один полімерний пакунок, в якому знаходяться три полімерні пакунки з речовиною рослинного походження зеленого кольору. Згідно висновку експерта дана речовина, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом.

- 06.03.2018 р. ОСОБА_7 , за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 збула ОСОБА_9 , полімерний пакунок, в якому знаходився паперовий пакунок з речовиною рослинного походження зеленого кольору. Згідно висновку експерта дана речовина, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом.

- 06.03.2018 р під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 виявлена та вилучена речовина рослинного походження зеленого кольору, за зовнішніми ознаками схожа на марихуану, сито та скляний стакан з залишками речовини рослинного походження зеленого кольору. Згідно висновку експерта дана речовина, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
1.На зазначений вирок обвинувачена подала апеляційну скаргу, в якій не оспорює висновок суду першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеності її вини та правильності кваліфікації її дій, однак стверджує, що вирок суду першої інстанції є необґрунтованим, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема обвинувачена зазначає:

- що вона є громадянкою Республіки Молдови, на території України постійного місця проживання не має, офіційно не працевлаштована, тому не має фінансової можливості сплатити процесуальних витрат у розмірі 10582 /десять тисяч п`ятсот вісімдесят дві/гривні;

- в апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить призначити їй більш м`яке покарання ніж, передбачене ч.2 ст. 307 КК України.

Враховуючи наведене, обвинувачена просить вирок змінити та призначити їй менш суворе покарання та зменшити суму стягнення процесуальних витрат на залучення експертів, яка підлягає стягненню з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави, в решті зазначений вирок залишити без змін.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні обвинувачена та захисник підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої в повному обсязі та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченої та наголосив, що при ухваленні оскаржуваного вироку були враховані всі обставини на які посилається обвинувачена, просив апеляційний суд залишити вирок без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги .

Оскільки в апеляційній скарзі обвинуваченої не оспорюються висновки суду першої інстанції, щодо встановлених фактичних обставин вчинення злочину, доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 307 КК України, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Доводи апеляційної скарги стосовно призначення обвинуваченій менш суворого покарання, на думку апеляційного суду є необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зі змісту вироку вбачається, що суд, обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима, в тому числі за умисні злочини.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченої ОСОБА_7 обставинами суд першої інстанції зазначив повне визнання вини, щире каяття у вчиненому злочині та її незадовільний стан здоров`я.

Також суд обґрунтовано визнав обтяжуючою покарання обвинуваченої ОСОБА_10 - рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років, з конфіскацією всього особистого їй належного майна, яке є мінімальним покаранням, передбаченим санкцією ч.2 ст.307 КК України.

Обставин, які можуть бути визнані підставами для призначення обвинуваченій більш м`якого покарання, ніж передбачене законом, судом першої інстанції не встановлено.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, відомості про особу обвинуваченої, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання були прийняті до уваги всі дані, що характеризують особу обвинуваченої, в тому числі і в соціально - побутовому плані, а також враховані обставини кримінального провадження в їх сукупності, які визначають тяжкість скоєного кримінального правопорушення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, форму і ступінь вини, мотивацію злочину.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляцій суд встановив, що суд першої інстанції дослідив матеріали, які характеризують особу обвинуваченої.

Як видно із вироку ОСОБА_7 обвинувачується у незаконномупридбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно, раніше неодноразово судима, що характеризує її, як особу схильну до систематичного скоєння злочинів та в цілому свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченої.

Крім того апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги ті обставини, що обвинувачена не стала на шлях виправлення та перевиховання після раніше вчинених злочинів,за які вона була засуджена, належних висновків для себе не зробила. Вказані доводи свідчать про стійкість її протиправної поведінки та не бажання прагнути нормальної адаптації у суспільстві.

Відомості щодо офіційного працевлаштування обвинуваченої в матеріалах кримінального провадження відсутні, суспільно-корисною діяльністю вона не займається, законного джерела доходів не має, сім`ї та утриманців не має.

Щодо можливості застосувати до обвинуваченої ст.69 КК України, призначивши їй менш суворе покарання, ніж передбачено законом, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

В якості підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання у відповідності до ч. 1 ст. 69 КК України вказується на дві групи чинників: наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також дані, що характеризують особу винного.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження та дані про особу обвинуваченої, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ст.69 КК України, оскільки скрутне матеріальне становище та стан здоров`я обвинуваченої не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого нею злочину.

Підстав вважати призначене судом покарання явно не справедливим через його суворість апеляційний суд не вбачає.

Ретельно проаналізувавши доводи обвинуваченої, дослідивши матеріали провадження, що характеризують особу обвинуваченої, її матеріальний та сімейний стан, врахувавши обставини вчинення злочину та його наслідки, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої про зменшення суми процесуальних витрат, яка підлягає відшкодуванню на користь держави, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Главою 8 КПК України чітко врегульовано питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні. Вичерпний перелік видів таких витрат міститься у КПК України, а їх розподіл регламентовано ст. 124 КПК України.
Згідно зі ст. 374 КПК України в мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За результатами судового розгляду встановлено, що під час досудового розслідування на залучення експертів та проведення судових експертиз у кримінальному провадженні № 0000042, внесеному до ЄРДР 16.01.2018 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, були понесені витрати на загальну суму 10582 /десять тисяч п`ятсот вісімдесят дві/гривні, яка складається:

- на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 18-403/462 від 14.02.2018 р. були понесені витрати у розмірі 6864 /шість тисяч вісімсот шістдесят чотири/ гривні;(а.с.85);

- на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 580-Х від 20.03.2018 р. були понесені витрати у розмірі 1430 /одна тисяча чотириста тридцять/ гривень (а.с.90)

- на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 579-Х від 29.03.2018 р. були понесені витрати у розмірі 2288 /дві тисячі двісті вісімдесят вісім/ гривень,(а.с.94)

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд при ухваленні вироку стягнув з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Стягнення процесуальних витрат є об`єктивними обставинами, які обумовлені процедурою здійснення кримінального провадження, визначеною кримінально-процесуальним законом, а відтак посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на її скрутне матеріальне становище, не можна визнати тим чинником, який би давав підстави для висновку про можливість зменшення розміру стягнутих процесуальних витрат з ОСОБА_7 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскарженого вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченої є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 370, 372, 376, 404, 405, 407, 419, 532КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси, від 27 вересня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000042, внесеному до ЄРДР 16.01.2018 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4