Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2056/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.187 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року. Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар
судового засідання: ОСОБА_5
за участі:
прокурора: ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:
Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кам`яний Брід, Новоград-Волинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого:

1) 29.06.2000 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.140 КК України ( ред. 1960 р.). Кримінальна справа закрита на підставі ст.6 п.4 КПК України;

2) 13.06.2002 року Баранівським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 2 місяці;

3) 29.06.2004 року Новоград-Волинським міськрайонним судом за ч.2 ст.187 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 30.12.2009 року Ізяславським районним судом Хмельницької області, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 25 днів;

4) 18.04.2011 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

5) 31.08.2011 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 18.04.2011 року - 5 років позбавлення волі. 11.03.2015 року звільнений з Коростенської ВК № 71 Житомирської області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 8 днів;

6) 17.06.2016 Баранівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.121, ч.1 ст.71 КК України на 8 років 8 місяців позбавлення волі;

7) 15.08.2017 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.190, ч.1 ст.353, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на 8 років позбавлення волі,-

засуджено за ч.3 ст.187 КК України на 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_9 шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.08.2017 більш суворим покаранням за даним вироком остаточно призначити покарання 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в ред. 2015 року) обвинуваченому ОСОБА_9 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні позбавлення волі, з 24.04.2015 до 29.01.2016, з 15.01.2017 до набрання вироком законної сили.

В строк відбування покарання за даним вироком ОСОБА_9 зараховано частково відбуте покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.08.2017.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Орепи, Новоград-Волинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня неповна, неодруженого, зареєстрованого АДРЕСА_2 , проживаючого: АДРЕСА_3 , непрацюючого, раніше судимого:

1) 12.05.2004 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ст.104. ст.75, ст.76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 07.10.2007 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. звільнився 03.10.2007 року з Пісчанської ВК № 59 Вінницької області по відбуттю строку покарання;

3) 06.04.2009 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 09.10.2012 року з Бучанської ВК № 85 Київської області по відбуттю міри покарання;

4) 18.04.2013 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. 17.04.2015 року звільнений з Коростенської ВК № 71 Житомирської області по відбуттю строку покарання,

5) 11.10.2016 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,-

засуджено за ч.3 ст.187 КК України на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_7 , шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.10.2016 більш суворим покаранням за даним вироком остаточно призначено покарання 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна

Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту затримання, тобто з 24.04.2015.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, (в ред. 2015 року) обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні позбавлення волі, з 24.04.2015 до 29.01.2016, з 02.09.2017 до набрання вироком законної сили.

В строк відбування покарання за даним вироком ОСОБА_7 зараховано частково відбуте покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.10.2016.

Цивільний позов потерпілої задоволено повністю та стягнуто на користь ОСОБА_10 в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 1743 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , в рівних долях на користь держави судові витрати за проведення експертиз грошові кошти, в сумі 706 грн. 32 коп., а саме по 353 грн. 16 коп. з кожного.

Арешт накладений на майно засуджених залишено до вирішення питання про конфіскацію майна.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно вироку, 24 квітня 2015 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_7 , вирішили проникнути у житло ОСОБА_10 , а саме в приміщення її будинку, де вчинити розбійний напад на неї з метою заволодіння її майном, із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої.

З цією метою, вказаного числа ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_7 близько 01 год. 10 хв. прийшли до будинку ОСОБА_10 , який розташований в АДРЕСА_4 , де шляхом розбиття скла у вікні та виймання рами вікна будинку проникли в середину будинку.

Перебуваючи в зальній кімнаті будинку, де відпочивала ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , підійшли до ліжка, на якому потерпіла перебувала вже в сидячому положенні, схопили її за одяг, вимагаючи надати їм гроші. При цьому ОСОБА_9 наніс їй удар кулаком по правій стороні обличчя та голови, після чого разом з ОСОБА_7 , схопивши ОСОБА_10 руками за одяг, силоміць заштовхали її в прихожу кімнату, де ОСОБА_9 заштовхнув потерпілу в спальну кімнату, а ОСОБА_7 в цей час закрив шторою вікно в прихожій кімнаті. Перебуваючи в спальній кімнаті ОСОБА_10 дістала гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 193 гривні, який разом з грошима на вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 надала останнім. Далі ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 пройшов в прихожу кімнату, де повалив її на підлогу, на спину, коліном натиснув їй на грудну клітину зліва і нанісши удар кулаком руки потерпілій в ліву частину обличчя, взяв ніж в руку і підставив лезо ножа до шиї ОСОБА_10 , висловлюючи погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_10 , що супроводжувались демонстрацією застосуванням відносно неї ножа, які остання сприйняла як реальні, що загрожують її життю та здоров`ю. ОСОБА_10 намагалась вчинити опір ОСОБА_9 , схопивши його рукою за руку, в якій він тримав ніж. В цей час до ОСОБА_9 підбіг ОСОБА_7 , та допоміг рукою утримати потерпілу на підлозі в лежачому положенні. При цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_10 відпустили її з вимогою надати їм гроші. Коли ОСОБА_10 встала з підлоги на ноги, то зайшла в спальну кімнату, де взяла гаманець з грошима в сумі 10000 гривень, які разом з гаманцем надала ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_9 в зальній кімнаті з телевізора забрав цифровий ефірний приймач марки «Тгітах TR-2012 HD plus», а з стільця - мобільний телефон марки «NoKia 1280», ліхтарик, та разом з ОСОБА_7 вибіг з будинку ОСОБА_10 , залишивши місце скоєння кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_7 під час вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_10 заволоділи її майном: грішми в сумі 10193 грн., які знаходились у гаманцях, а також мобільним телефоном марки «NoKia 1280», вартістю 200 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку компанії «Київстар», вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 10 грн., гаманцем із шкірозамінника, вартістю 50 грн., цифровим ефірним приймачем марки «Trimax TR-2012 HD plus», вартістю 500 грн., та ліхтариком вартістю 100 грн., а всього майном на загальну суму 11068 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Внаслідок вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_10 ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 201 від 24.04.2015 заподіяли ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока, на лівій щоці, на підборідді зліва з переходом на підщелепну ділянку, на верхній губі посередині, в правій скуловій ділянці, на тильній поверхні правої кисті, в лопатковій ділянці зліва та справа, на зданій поверхні правового передпліччя у верхній частині, на правому лікті, синця та садна в підключичній ділянці зліва.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав на апеляційну скаргу, згідно якої, не оспорюючи правильності кваліфікації своїх дій та вини просить змінити зазначений вище вирок в частині зарахування йому у покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ст.72 КК України (в редакції 2015 року) та зарахувати йому у строк покарання, згідно вимог даної норми Закону строк з 07.06.2016 по 02.09.2017.

Свої вимоги аргументує тим, що у цей період він перебував в умовах попереднього ув`язнення, а не в установі відбування покарання по попередньому вироку.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора, який вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд вказаних вимог Закону дотримався.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд правильно застосував положення ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.06.2019 більш суворим покаранням, яке йому було призначено за оскаржуваним вироком. При цьому, відповідно до положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вірно зарахував йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з 24.05.2015 по 29.01.2016 та з 02.09.2019 по набрання вироком законної сили.

З такими висновками апеляційний суд також погоджується, оскільки саме в ці періоди обвинувачений ОСОБА_7 перебував в умовах попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні по вироку Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2019.

Відповідно до п.2 ч.1 Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», у строк попереднього ув`язнення включається:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Перелік строків, які вказаною нормою закону відносяться до строку попереднього ув`язнення є вичерпним.

З приводу зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання по оскаржуваному вироку строку попереднього ув`язнення з 07.06.2016 по 02.09.2019, як про те останній просить у своїй апеляційній скарзі, то ці вимоги є безпідставними.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_7 , зазначеним вище вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.06.2019, невідбуту частину покарання якого приєднано до покарання по оскаржуваному вироку за ч.4 ст.70 КК України, період попереднього ув`язнення, з 07.06.2016 по 19.01.2017 вже було зараховано в строк відбування покарання (т.3 а.с.11-13), на підставі вказаного вище Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В свою чергу, в матеріалах провадження відсутні дані про те, що ОСОБА_7 , у ході кримінального провадження за яким його засуджено перебував в умовах попереднього ув`язнення в період з 20.01.2017 по 01.09.2017, чи в будь-які інші періоди.

В зв`язку з вищевказаним, підстави для зміни вироку, з мотивів, які вказує у своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 відсутні.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 серпня 2019 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за ч.3 ст.187 КК України без зміни.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: