УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000698 від 04.08.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.3 ст.297 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000698 від 04.08.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.3 ст.297 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 02.08.2019 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вживання спиртних напоїв, а саме горілки, яку ОСОБА_7 приніс із собою.

В подальшому, під час застілля у вищевказаному помешканні близько 21:00 год. 02.08.2019 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі ревнощів до співмешканки останнього ОСОБА_8 виник словесний конфлікт. Під час цього конфлікту, знаходячись у кухні зазначеного будинку, ОСОБА_6 маючи умисел на заподіяння смерті ОСОБА_7 шляхом нанесення йому тілесних ушкоджень в ділянки розташування життєво важливих органів, діючи з протиправним умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у виді заподіяння шкоди як здоров`ю, так життю ОСОБА_7 , та бажаючи їх настання, наніс останньому удар кулаком правої руки в область обличчя в ділянці нижньої щелепи з переходом на шию, від чого ОСОБА_7 упав на підлогу та втратив свідомість. Через деякий час ОСОБА_6 за допомогою невстановленої на даний час особи виніс ОСОБА_7 з приміщення будинку на подвір`я, де залишив його лежати без свідомості.

Внаслідок таких дій ОСОБА_6 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді травми шиї з ушкодженням рефлекторних зон та травматичного шоку, від яких (згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 604 від 05.08.2019) 03.08.2019 настала його смерть.

Крім того, 03.08.2019 близько 07.40 год. ОСОБА_6 виявив на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 тіло (труп) ОСОБА_7 , якого вночі перед цим ОСОБА_6 залишив там лежати без свідомості. Оглянувши тіло ОСОБА_7 , який не подавав ознак життя, ОСОБА_6 зрозумів, що ОСОБА_7 помер та приховав його зірваними рослинами.

Далі близько 09.00 год. до вищевказаного домоволодіння прийшов ОСОБА_9 , який, побачивши місце події та в ході розмови з ОСОБА_6 зрозумів, що ОСОБА_7 помер. У цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник спільний злочинний умисел на вчинення наруги над тілом ОСОБА_7 та заволодіння з метою протиправного збагачення предметами, наявними на цьому тілі, про що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 усно домовились між собою, вступивши таким чином у попередню змову.

Реалізовуючи вищевказані спільний злочинний умисел та попередню змову, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи спільно та опираючись на дії один одного, нехтуючи нормами суспільної моралі в частині шанобливого ставлення до померлих, не вживши заходів до поховання тіла ОСОБА_7 згідно встановлених традицій суспільства, всупереч вимогам ст.ст. 6, 26 Закону України «Про поховання та похоронну справу», порушуючи право людини на поховання її тіла і належне ставлення до тіла після смерті, зневажаючи тим самим пам`ять про померлу людину, разом узяли труп ОСОБА_7 за кінцівки та перенесли його до сараю, розташованого за вищевказаною адресою, домовившись в подальшому дочекатися темноти та перенести тіло ОСОБА_7 далі.

При цьому ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_9 умисел, маючи на меті незаконне збагачення, рукою дістав з кишені джинсових штанів ОСОБА_7 належний останньому мобільний телефон невстановленої марки та поклав його до кишень свого одягу. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_9 залишили будівлю сараю.

В подальшому, з настанням темної пори доби в ніч з 03.08.2019 на 04.08.2019 (точніший час слідством не встановлено), ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу та попередньої змови, разом повернулись до вищевказаного сараю із заздалегідь приготовленою господарською тачкою та килимом, спільно загорнули тіло ОСОБА_7 у вказаний килим, після чого завантажили його на зазначену тачку та відвезли його до берега річки Південний Буг поблизу вулиці Шевченка в смт. Стрижавка. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_9 спільно викинули тіло ОСОБА_7 з тачки на кладку. Далі ОСОБА_9 почав тримати це тіло руками, а ОСОБА_6 у цей час за допомогою заздалегідь принесеного із собою кухонного ножа розрізав черевну порожнину ОСОБА_7 . Після цього шляхом прикладання фізичних зусиль ОСОБА_6 та ОСОБА_9 викинули тіло ОСОБА_7 в річку та втопили його там.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 04.08.2019 домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 ; лікарським свідоцтвом про смерть № 604 від 05.08.2019, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала від травми шиї з ушкодженням рефлекторних зон та травматичного шоку; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 .

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину та ризиків визначених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає втому, що ОСОБА_6 , який згідно ч. 5 ст. 12 КК Українивчинив особливо тяжкий злочин, а санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, буде ухилятись від явки до суду та слідства, усвідомлюючи той факт, що йому доведеться в подальшому відбувати покарання в місцях позбавлення волі.
Крім того існують ризики, визначені п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Той факт, що ОСОБА_6 вчинив злочин із застосуванням насильства, дає підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на свідків, залякувати їх з метою створення сприятливих для себе умов.

Отже, всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до ОСОБА_6 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні є недоцільним, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Адвокат ОСОБА_5 не заперечувала щодо задоволення клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечував щодо задоволення клопотання.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При цьому, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15-ти років років, не одружений, офіційно не працює, тобто постійне джерело прибутку відсутнє, стійкі соціальні зв`язки відсутні.

Слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_6 може намагатись перешкоджати проведенню досудового розслідування шляхом переховування від слідчого, прокурора та суду, незаконно впливати свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без встановлення застави, оскільки скоєння злочину призвело до смерті потерпілого.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 01.00 год. 05.08.2019.
Встановити строк дії ухвали на 60 діб, тобто до 01.00 год. 04.10.2019.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя