Справа № 509/4694/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2019 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь клопотання слідчого СВ Авангардівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в даний час перебуває в розшуку з 24.04.2019 року, щодо його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 186 ч. 2 КК України у кримінальному провадженні, яке перебуває в Дніпровському р/с м. Києва - підозрюваного у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Авангардівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 00000028 за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , із корисливих мотивів, маючи за мету скоєння крадіжок особистого майна громадян, 23.07.2019 р. прибув на територію ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, та під виглядом покупця почав ходити по території торгівельного майданчику «Милка» в пошуках потенційного об`єкту злочинного посягання. Так, о 13:20 год., ОСОБА_6 знаходячись біля магазину № 714 у «вузькому ряду» вказаного майданчику, вибрав об`єктом свого злочинного посягання мобільний телефон, який залишив без нагляду на столі в магазині ОСОБА_7 .

Упевнившись, що його дії залишаються непомітними, ОСОБА_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу магазину мобільний телефон «Samsung Galaxy J7» вартістю 7000 грн., покинувши місце скоєння злочину та розпорядившись ним за своїм розсудом, спричинивши тим самим збиток потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 7000 грн.

Крім цього, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, маючи за мету скоєння крадіжок особистого майна громадян, 29.07.2019 р. прибув на територію ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, та під виглядом покупця почав ходити по території торгового майданчику «хутряні ряди» в пошуках потенційного об`єкту злочинного посягання та о 13:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину № 3237 в 10-му ряду вказаного майданчику, вибрав об`єктом свого злочинного посягання мобільні телефони, які залишила без нагляду на столі в магазині ОСОБА_8 .

Упевнившись, що його дії залишаються непомітними, ОСОБА_6 діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу магазину мобільний телефон «Samsung А30» вартістю 6500 грн., мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 4», вартістю 3000 грн. та пристрій для паління електронних сигарет «IQOS», вартістю 1300 грн., покинувши місце скоєння злочину та розпорядившись викраденим за своїм розсудом, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 10800 грн.

Крім цього, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, маючи за мету скоєння крадіжок особистого майна громадян, 07.08.2019 р. прибув на територію ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, та під виглядом покупця почав ходити по території торгівельного майданчику № 5 в пошуках потенційного об`єкту злочинного посягання. Так. о 12:40 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину №141 вказаного майданчику, вибрав об`єктом свого злочинного посягання мобільні телефони, які залишила без нагляду на столі в магазині ОСОБА_9 .
Упевнившись, що його дії залишаються непомітними, ОСОБА_6 діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу магазину мобільний телефон «IРhone 10» та мобільний телефон «IРhone 6», покинувши місце скоєння злочину та розпорядившись викраденим за своїм розсудом, спричинивши тим самим збиток потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 30000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, маючи за мету скоєння крадіжок особистого майна громадян, 19.08.2019 р. прибув на територію ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, та під виглядом покупця почав ходити по території торгівельного майданчику № 5 в пошуках потенційного об`єкту злочинного посягання, після чого, о 11:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину № 5980 вказаного майданчику, вибрав об`єктом свого злочинного посягання мобільний телефон, який залишив без нагляду на столі в магазині ОСОБА_10 .

Упевнившись, що його дії залишаються непомітними, ОСОБА_6 діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу магазину мобільний телефон «Lenovo A536», покинувши місце скоєння злочину та розпорядившись викраденим за своїм розсудом, спричинивши тим самим збиток потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 1000 гривень.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України вручене ОСОБА_5 29.08.2019 р.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними доказами, а саме :

- протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- відеозаписами моментів скоєння крадіжок в контейнері №3237, магазині №141, магазині №5980;

- заявами - зізнаннями ОСОБА_5 ( ОСОБА_11 ) від 24.08.2019, в яких він зізнався у скоєні крадіжок мобільних телефонів у торгових обєктах : в контейнері № НОМЕР_1 , магазині № НОМЕР_2 , магазині №714 та магазині № НОМЕР_3 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ( бачили хлопця, який 23.07.2019 входив до магазину № НОМЕР_4 , після чого у ОСОБА_7 зник телефон), ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ( бачили хлопця, який 29.07.2019 входив до контейнеру №3237, після чого у ОСОБА_8 зникли її телефони та електронна сигарета) 5.Протоколами впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , які впізнали ОСОБА_5 ( ОСОБА_11 ).

29.08.2019 р. Цигіпало повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, проти чого заперечував підозрюваний, який просив суд обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або знизити розмір застави.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання докази, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України - кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою - є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, судом враховується правова позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п. 4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Цигіпало обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості за ч. 2 ст. 185 КК України, за якій законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме:
- може продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як на сьогодні вже перебуває у розшуку за ухвалою Дніпровського р/с м. Києва, беручи до уваги, що підозрюваний не працевлаштований, немає постійного джерела доходів і засобів існування окрім крадіжок у скоєнні яких він підозрюється, немає міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання ;
- може і в подальшому вчинити інші кримінальні умисні, корисні правопорушення, так як підозрюваний вже раніше скоював умисні корисні злочини, за що на даний час притягується до кримінальної відповідальності за ст. 186 ч. 2 КК України провадження по якому знаходиться у Дніпровському райсуді м. Києва, ухвалою якого підозрюваний ОСОБА_6 був оголошений у розшук, як особа, яка ухилилася від суду, а також може у будь-який незаконний спосіб здійснювати тиск на потерпілих.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В порядку ч. 2 ст. 194 КПК України прокурором було доведено слідчому судді наявність обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 є цілком обґрунтованими.
При цьому, з урахуванням особи підозрюваного, його матеріального стану, загальної вартості матеріальної шкоди, яка становить 48000 грн. та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно з якою розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, а також беручи до уваги той факт, що ОСОБА_6 перебуває в розшуку з 24.04.2019 року, та притягується до кримінальної відповідальності за ст.186 ч.2 КК України, кримінальне провадження перебуває в Дніпровському р/с м. Києва - суд вважає необхідним обрати йому максимальний розмір застави, передбачений п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40140 грн., роз`яснивши підозрюваному або заставодавцю, що вони мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі суду.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Статтею 194 КПК України передбачено наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Суд звертає увагу на вимоги ч. 5 ст. 193 КПК України, відповідно до якої - будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні, а тому посилання ОСОБА_6 на визнання ним вини, як на підставу застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними та судом не враховуються, як і не враховуються судом його твердження про нібито вагітність його дівчини, з якою він нібито разом проживає за невідомою адресою, що в даному випадку без належних та допустимих доказів не може слугувати підставою для міцних соціальних зв`язків з огляду на вищевикладені, наведені судом обставини.
З огляду на викладене, суд вважає необхідним в разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки та роз`яснити наслідки їх порушення.

Керуючись ст.ст. 182,183,193,194,197 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 14:20 год. 27.10.2019 року.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів і обчислюється з 14:20 год. 29.08.2019 року до 14:20 год. 27.10.2019 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 27.10.2019 року о 14:20 год.

Встановити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 40140 грн., яку слід внести у вигляді коштів у грошовій одиниці України на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Роз`яснити підозрюваному або заставодавцю, що вони мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі суду.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого у кримінальному провадженні за першим викликом у період часу з внесення застави до закінчення досудового розслідування;
- не відлучатися з території Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефонів.
Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення, а іншими особами з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1