Справа № 522/60/19
Провадження № 1-кп/522/12/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0008291 від 24 грудня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця міста Краматорськ, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, працевлаштованого в ТОВ «Стікон» на посаді теслі 3 розряду, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2018 р., близько 22:00 год., ОСОБА_4 прибув до караоке-бару «Яхонт», за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська 86, де зустрів двох осіб, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, які запропонували останньому незаконно заробити грошові кошти шляхом вчинення дій пов`язаних з відкритим викраденням чужого майна, на що він погодився, та почав спостерігати за ОСОБА_7 певний час.

Охорона караоке-клубу не впускала його в середину, оскільки останній вже на той час перебував в нетверезому стані.

ОСОБА_4 скористався необачністю потерпілого та поверхово прощупав його куртку, з метою перевірки наявності цінного майна та подальшого сповіщення про це особам, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, які в цей час очікували його на вулиці.

Реалізуючи спільний злочинний план, ОСОБА_4 не дочекавшись доки потерпілий ОСОБА_7 самостійно покине заклад, примусово виштовхав його на вулицю та почав відводити його в більш безлюдне місце, де до них наблизились особи, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, та на перехресті вул. Преображенська з вул. Велика Арнаутська, один з зазначених осіб, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, несподівано для потерпілого обхопив його шию рукою, при цьому пригрозивши йому, щоб він не рухався, тим самим надавши можливість іншій особі, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, обшукати потерпілого.

В свою чергу, потерпілий розуміючи, що його переважають чисельною перевагою, не став чинити опір, що надало змогу невстановленим особам, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, відкрито викрасти майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору з сім-картою оператора «Київстар» ном. тел. НОМЕР_1 та «МТС» номер телефону якої потерпілий не пам`ятає, вартістю 1200 гривень, другий телефон марки «Samsung», в корпусі білого кольору, вартістю 800 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 разом з особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, розподіливши між собою майно яким вони незаконно заволоділи, зникли з місця вчинення ними правопорушення.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 було спричинено матеріального збитку на загальну суму 2000 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні указаного злочину повністю доведена.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч. 2 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований та позитивну характеристику з місця роботи.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, судом не встановлено.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст.ст. 75; 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати та цивільний позов по справі не заявлені.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: диск з відео файлами зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Samsung», модель «SM-G310HM», в корпусі білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

23.05.2019