ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8075/19
провадження № 1-кп/753/1279/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню № 0000467 від 21.01.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Драбів, Драбівського району, Черкаської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу що до обвинуваченого ОСОБА_3 - "тримання під вартою".

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обговорюючи доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд керується наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного ОСОБА_3 суд враховує зазначені вище обставини та вимоги закону і вважає, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_3 під вартою не зменшилися.
Також, аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В зв`язку з викладеним суд вважає, що ОСОБА_3 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 194, 199, 331 КПК України, суд УХВАЛИВ:

Продовжити обраний відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 11 липня 2019 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для виконання в частині продовження ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1