КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4715/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31 липня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31.07.2019 рокувідмовлено в задоволенні клопотання детектива Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ГПУ ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 28.09.2019 року включно, із забороною залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28.09.2019 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого помічником Начальника ГУ НП Одеської області, розлученого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2005, 2013, 2017 років народження, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31.07.2019 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити, застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 20 001 452 грн.

Мотивуючи апеляційні вимоги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена без належної оцінки доводів сторони обвинувачення та матеріалів клопотання, є необґрунтованою та підлягає скасуванню. В поданому клопотанні про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 наявні ризики передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою. В оскаржуваній ухвалі слідчого судді не надано належної оцінки наведеним у клопотанні ризикам, передбаченим п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливості незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

25.07.2019 року детективами НАБУ ОСОБА_8 телефонним зв`язком повідомлено, що судом надано дозвіл на проведення обшуку його помешкання та запропоновано прибути за адресою: АДРЕСА_1 , на що ОСОБА_8 відмовив, посилаючись, що він не є власником цієї квартири та знаходиться в АДРЕСА_2 , прибувши за вказаною адресою детектив спробував здійснити виклик на мобільний телефон ОСОБА_8 , але виявилося, що зв`язок з абонентом відсутній (телефон вимкнено). Постановою детектива від 29.07.2019 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_8 та 30.07.2019 року останнього було затримання підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Щодо обставини свого переховування від органу досудового розслідування ОСОБА_8 пояснень не надав.
Захисник ОСОБА_7 подала в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31.07.2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що органом досудового розслідування не було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, жодних допустимих та належний доказів детективами НАБУ надано не було, не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, пояснення підозрюваного та захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, детективами Національного антикорупційного бюро України під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № №0000785 від 10.11.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.1 ст.209 КК України.

Під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, органом досудового розслідування зазначено, що 11.11.2017 року невстановлена група осіб, якою контролюється певна британська компанія, за попередньою змовою із службовими особами Одеської митниці ДФС та працівниками правоохоронних органів ввезли на територію України, а саме в зону діяльності митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС сім контейнерів, які прибули в Одеський порт в адресу отримувача «JSC Odessa-Ukraine» та один контейнер, який прибув в порт 20.11.2017 року на пред`явника з тютюновими виробами. Згідно із умовами контрактів, вартість товару становила 587365 доларів США.

17.11.2017 року управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки ГНУ розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004293 за фактом зловживання владою службовими особами Одеської митниці ДФС, що спричинило тяжкі наслідки зач.2 ст.364 КК України.

В рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2017 року слідчою групою проведено обшук у період з 20.12.2017 року по 21.12.2017 року на території земельних ділянок митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС України, в ході якого і виявлено та вилучено вищенаведені контейнери з тютюновими виробами без марок акцизного збору.
Після виявлення та вилучення зазначені тютюнові вироби направлені на зберігання до складських приміщень ТОВ «Скай Лайн» за адресою м. Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва, 3/5. 28.12.2017 року постановою слідчого вони визнані речовими доказами.
Далі прокурори зазначили, що постановою прокурора відділу ГПУ ОСОБА_12 від 30.07.2018 року в кримінальному провадженні №0004293 визначено підслідність за слідчими СУ ГУ НП в Одеській області та матеріали кримінального провадження скеровано безпосередньо до ГУ НП в Одеській області, які фактично надійшли 08.08.2018 року.
Орієнтовно з 08.08.2018 року по 14.08.2018 року при невстановлених наразі органом досудового розслідування обставинах заступнику начальника ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 стало відомо про надходження до ГУ НГІ в Одеській області матеріалів кримінального провадження №0004293, а також про те, що в ході досудового розслідування вилучено значний обсяг тютюнових виробів, які знаходяться на зберіганні в ТОВ «Скай Лайн».
Прокурори переконані, що у ОСОБА_8 відразу виник корисливий злочинний умисел на заволодіння даними тютюновими виробами шляхом незаконного їх обернення на користь інших осіб.
До своїх дій по заволодінню даним майном він вирішив залучити ОСОБА_13 , який є засновником та фактичними керівником ряду суб`єктів господарської діяльності, в тому числі ТОВ «Експоюг», ТОВ «Агат 2016»та ПП «Імпо-Укр-Груп», які на постійній основі надають послуги зі зберігання речових доказів та іншого майна, вилученого під час здійснення досудових розслідувань кримінальних проваджень правоохоронними органами.
Органом досудового розслідування зазначено, що ролі між даними двома особами були розподілені таким чином, а саме, ОСОБА_8 повинен був забезпечити виникнення підстав та необхідних умов для переміщення тютюнових виробів, які є речовими доказами в кримінальному провадженні №0004293 зі складу ТОВ «Скай - Лайн» на склад, який фактично належить ОСОБА_13 . Останній, в свою чергу, повинен був підшукати перевізника та вантажників, оплатити їх послуги, забезпечити тимчасове розміщення тютюнових виробів під виглядом їх зберігання на вказаних складських приміщеннях, а також протиправно реалізувати дані тютюнові вироби іншим особам, розподіливши незаконно отриманий прибуток між співучасниками.
З метою створення видимості законності підстав переміщення тютюнових виробів ОСОБА_8 від імені ГУ НП в Одеській області із ТОВ «Агат-2016» та ПП «Імпо-Укр-Груп» були укладені аналогічні по своєму змісту договори №308 та №307 про зберігання тимчасово вилученого майна та речових доказів.
В подальшому ОСОБА_8 вирішив залучити до свого плану і начальника ГУ НП в Одеській області ОСОБА_14 . Для того, зауважили прокурори, щоб за допомогою останнього можна було впливати на підлеглих при зміні місцезнаходження вищезазначених речових доказів.
ОСОБА_8 відвів ОСОБА_14 роль по контролю за перебігом досудового розслідування кримінального провадження № 0004293.
Так, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_14 надав начальнику СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_15 усну вказівку змінити існуюче місце зберігання речових доказів - тютюнових виробів - в кримінальному провадженні №0004293 на інше місце. При цьому, нібито ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_15 , що супроводження буде здійснювати працівник СБУ на ім`я ОСОБА_16 , надавши на аркуші паперу його номер телефону. Прокурори закцентували на тому, що насправді таким «працівником СБУ» виявився ОСОБА_17 .
Далі, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_18 прибув до слідчого, який здійснював досудове розслідування кримінального провадження № 0004293 - слідчого ОСОБА_19 , повідомив останню, що директори ТОВ «Агат-2016» та ПП «Імпо-Укр-Груп» відповідно ОСОБА_20 та ОСОБА_21 готові «прийняти» тютюнові вироби.
Далі інший слідчий в кримінальному провадженні № 0004293 ОСОБА_22 направив запити до вищезазначених товариств щодо можливості переміщення речових доказів та отримання їх на зберігання. Прокурори стверджують, що дані запити слідчий ОСОБА_22 передав слідчий ОСОБА_19 , та - передала ОСОБА_15 , а останній - ОСОБА_14 .
В той же день до СУ ГУ НП в Одеській області прибули директори ТОВ «Агат-2016» та ПП «Імпо-Укр-Груп» відповідно ОСОБА_20 та ОСОБА_21 із готовими відповідями на запити. Згідно відповіді ТОВ «Агат-2016» товариство висловило про готовність прийняти на зберігання речові докази.
Підсумовуючи викладене, прокурори заявили, що таким чином насправді ОСОБА_18 визначив, що обумовлені злочинній схемі буде використане ТОВ «Агат-2016» і залучений ОСОБА_20 .
22.08.2018 року слідчий ОСОБА_22 прибув до складських приміщень ТОВ «Скай Лайн», де був присутнім директор товариства ОСОБА_23 , куди також прибув директор ТОВ «Агат- 2016» ОСОБА_20 . Після чого був «запущений» механізм передачі даних речових доказів вантажними автомобілями, які підшукав і оплатив ОСОБА_20 . Оформлена передача була актами приймання-передачі речових доказів від 22.08.2018 року, 23.08.2018 року та від 24.08.2018 року.
Згідно із розробленим учасниками планом, саме ОСОБА_20 мав обов`язок зберігати речові докази. Між тим, таке зберігання здійснювалося у складських приміщеннях, які ТОВ «Агат-2016» орендувало у ТОВ «Експоюг».
10.09.2018 року директори ТОВ «Агат-2016» та ТОВ «Експоюг» відповідно ОСОБА_20 та ОСОБА_18 договір оренди складських приміщень розірвали, що, продовжили прокурори, за переконанням співучасників, мало б стати підставою для переміщення тютюнових виробів за межі складу зберігання.
Далі, орган досудового розслідування зазначає, що з початку вересня 2018 року по 13 вересня 2018 року, точну дату органом досудового розслідування наразі не встановлено, ОСОБА_20 , перебуваючи на території Одеської області, більш точне місце не встановлено, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_14 , вчинили заволодіння чужим майном - тютюновими виробами на користь невстановлених на даний час органом досудового розслідування інших осіб, а саме тютюновими виробами, шляхом незаконного їх переміщення без дозволу та відома уповноважених посадових осіб ГУ НП в Одеській області у невстановлене наразі органом досудового розслідування місце за межі складських приміщень ТОВ «Агат-2016».
Загальна вартість тютюнових виробів, що були вилучені в кримінальному провадженні № 0004293 та передані ТОВ «Агат-2016» на зберігання - 13464280,65 грн.
В подальшому невстановленими наразі органом досудового розслідування особами, в інтересах яких ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_20 вчинено заволодіння чужим майном - цигарками, які є речовими доказами в кримінальному провадженні, дані тютюнові вироби реалізовані на внутрішньому ринку України за допомогою мережі Інтернет.
Далі, ОСОБА_20 на виконання вказівки ОСОБА_13 , з метою, стверджували прокурори, приховування вчиненого злочину, вийшов зі складу засновників ІОВ «Агат-2016», та за матеріальну винагороду продав корпоративні права іншій особі - ОСОБА_26 , який і підписав акти приймання-передачі в тому числі матеріальних цінностей - вищезазначених речових доказів.
Залучення ОСОБА_26 відбувалося через знайомого ОСОБА_21 - ОСОБА_27 . Саме таким чином, на переконання прокурорів, ОСОБА_20 забезпечив приховування вчиненого ним із співучасниками злочину.
17.09.2018 року постановою заступника Генерального прокурора - керівника САП ОСОБА_28 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004293 доручено детективам НАБУ.
06.11.2018 року детективами НАБУ спільно із представниками Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів встановлено відсутність тютюнових виробів за місцем їх зберігання. Згідно із висновком експертів комісійної економічної експертизи №18898/18899/19-72 від 16.07.2019 року, прокурори зазначають, що документально підтверджені збитки у зв`язку із зникненням речових доказів на суму 13464280,65 грн.
29.07.2019 року детектив Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 за погодженням із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ГПУ ОСОБА_6 про застосуванняОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 10 412 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 20 001 452 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

30.07.2019 року ОСОБА_8 затримано на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Того ж дня, ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31.07.2019 року у задоволенні клопотання детектива відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 27.06.2019 року включно, із забороною залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28.09.2019 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання детектива про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтував його тим, що під час судового розгляду органом досудового розслідування не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

З матеріалів судового провадження вбачається, що при розгляді клопотання, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_8 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би йому належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні детектива не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про недоведеність стороною обвинувачення того, що підозрюваний ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, здійснювати тиск на інших підозрюваних, свідків та експертів, знищити документи.
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, з яких просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання сторони обвинувачення, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви прийнятого рішення. Слідчим суддею було застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 наступний за суворістю запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, і підстав вважати його занадто м`яким немає.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Колегія суддів звертає увагу, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_8 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин прокурором також під час апеляційного розгляду.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).
Враховуючи, що під час розгляду клопотання детектива про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відтак незастосування щодо нього будь-якого запобіжного заходу не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтованого твердження про можливу втечу цієї особи (Piruzyan v. Armenia п. 95).
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів до 28.09.2019 року включно.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги - задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання детектива Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ГПУ ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 28.09.2019 року включно, із забороною залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28.09.2019 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3