У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 120 131 100 000 011 33 від 07 листопада 2013 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куюлу Турецької Республіки, громадянина Турецької Республіки, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бахче Турецької Республіки, громадянина Турецької Республіки, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сіврідже Турецької Республіки, громадянина Турецької Республіки, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_4 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
за участі прокурора захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених перекладача ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком засуджені: ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності; ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності; ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у вигляді застави.
Після набрання вироком суду законної сили запобіжний захід - заставу ухвалено скасувати, а сплачені грошові кошти на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року у розмірі 2.125.410 грн., повернути заставодавцю.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 3 Прикінцевих положень Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження - період з 14 листопада 2013 року по 26 березня 2015 року з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 обчислювати з 15 листопада 2013 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 3 Прикінцевих положень Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строк його переднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження - період з 15 листопада 2015 року по строк приведення вироку до виконання з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислюється з 15 листопада 2013 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 3 Прикінцевих положень Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження - період з 15 листопада 2013 року по строк приведення вироку до виконання з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів, судових витрат та вилученого майна у провадженні.
За вироком суду ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні злочину за наступних обставин.
Громадянин Турецької Республіки ОСОБА_7 , в невстановлений досудовим слідуванням час та місці, вступив у попередню злочинну змову зі своїми знайомими громадянами Турецької Республіки ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з метою незаконного придбання, зберігання, перевезення та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - героїну.
Реалізуючи свій спільний злочинний намір, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у невстановленому досудовим слідством місці, невстановлений досудовим слідством час, у невстановлений досудовим слідством спосіб незаконно з метою збуту придбали 38.150,6 г. особливо небезпечного наркотичного засобу - героїн (діацетилморфін), який знаходився в пакетах (згортках) з безбарвного полімерного матеріалу, обгорнутих клейкою стрічкою типу скотч, помістивши вказані пакети (згортки) до спеціально прилаштованої схованки, якою обладнаний салон автомобіля Мерседес-Бенц-Актрос, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ ХАН ТРАНС Киргизької Республіки.
Приблизно 05 листопада 2013 року ОСОБА_9 на вищевказаному автомобілі, яким керував за дорученням, прибув до ресторанно-розважального комплексу Комфорт, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Профспілкова, 14/1, де тимчасово проживав ОСОБА_6 . Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 у період з 05 по 12 листопада 2013 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, дістали зі схованки автомобіля Мерседес - Бенц - Актрос, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля ресторанно-розважального комплексу Комфорт за адресою: м. Київ, вул. Профспілкова, 14/1, 105 пакетів (згортків) з незаконно придбаним раніше наркотичним засобом - героїн (діацетилморфін), які помістили до двох валіз чорного кольору, одну з яких перенесли до кімнати ресторанно-розважального комплексу Комфорт, в якій проживав ОСОБА_6 , а другу валізу з вказаним наркотичним засобом помістили до кімнати ОСОБА_7 , де стали незаконно зберігати даний наркотичний засіб з метою збуту. 2 пакети (згортки) з вищевказаним наркотичним засобом ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 продовжили зберігати в автомобілі Мерседес - Бенц - Актрос, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого у період з 12 по 14 листопада 2013 року перевезли їх вказаним транспортним засобом під керуванням ОСОБА_9 з м. Києва до м. Одеса.
14 листопада 2013 року, у період часу з 12 години 50 хвилин до 21 годину 45 хвилин, під час проведення обшуку ресторанно-розважального комплексу Комфорт, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Профспілкова, 14/1, працівниками міліції в кімнаті № 1, в якій тимчасово проживав ОСОБА_6 , виявлено та вилучено 60 пакетів (згортків) з безбарвного полімерного матеріалу, обгорнуті клейкою стрічкою типу скотч. Крім того, під час проведення обшуку кімнати № 2, в якій тимчасово проживав ОСОБА_7 , виявлено та вилучено 45 пакетів (згортків) з безбарвного полімерного матеріалу, обгорнуті клейкою стрічкою типу скотч.
Згідно висновків експертів НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві № 2631х від 15 листопада 2013 року, № 2635х від 29 листопада 2013 року, надані на дослідження частково спресовані порошкоподібні речовини коричневого кольору містять героїн, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів. Загальна маса героїну в речовинах складає 37.444,1 г.
Крім того, 14 листопада 2013 року під час проведення обшуку автомобіля марки Мерседес - Бенц - Актрос, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 та який знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Хаджибеївська дорога, 4, працівниками міліції виявлено та вилучено 2 пакети (згортки) з безбарвного полімерного матеріалу, обгорнуті клейкою стрічкою типу скотч.
Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві № 2649х від 16 листопада 2013 року, надані на дослідження частково спресовані порошкоподібні речовини коричневого кольору містять героїн, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів. Загальна маса героїну в речовинах складає 706,5 г.
Відповідно до висновку експерта № 2771х від 28 січня 2014 року, надані на експертизу речовини, вилучені під час обшуку у ресторанно-розважальному комплексі Комфорт, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Профспілкова, 14/1, та речовини, вилучені в автомобілі Мерседес - Бенц - Актрос, д.н.з. НОМЕР_1 , по Хаджибеївській дорозі, 4, в м. Одесі, однакові між собою за вивченими фізико-хімічними властивостями.
Героїн, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів Список № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено в Таблиці І, - є особливо небезпечним наркотичним засобом.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_5 в апеляційних скаргах в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_15 просить вирок скасувати та ухвалити новий виправдувальний вирок, яким визнати останніх невинуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що суд першої інстанції прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та висновків експертиз, проте: з показань свідка ОСОБА_16 не видно до якого номера комплексу ОСОБА_6 поніс спортивну сумку, яку в ході обшуку знайшли в кімнаті проживання ОСОБА_7 ; показання свідка ОСОБА_18 щодо залучення його в 2014 році до провадження в якості спеціаліста не узгоджуються з обставинами перебування обвинувачених в цей час в слідчому ізоляторі; з показання свідка ОСОБА_24 вбачається обставина наявності дубліката ключів від всіх номерів, яким і скористалися працівники міліції, що спростовують показання свідка ОСОБА_20 про те, що до номерів могли увійти тільки їх мешканці; показання свідка ОСОБА_19 про проведення обшуку в присутності ОСОБА_7 суперечить даним протоколу цієї процесуальної дії; показання свідка ОСОБА_16 не узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_17 та даними протоколу обшуку щодо кількості та місця перебування порошкоподібної речовини коричневого кольору; показання останніх свідків не мають жодного доказового значення винуватості чи невинуватості ОСОБА_7 , як і експертні висновки.
Також захисник посилається на те, що слідчим і прокурором не було надано суду доказів, які могли бути враховані судом як пом`якшуючі покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обставини, а саме, що кожен з них одружений, має неповнолітніх дітей і пристарілих батьків, які знаходяться на їх утриманні.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати та ухвалити стосовно нього виправдувальний вирок, посилаючись на доводи, аналогічні за змістом доводам, викладеним в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок скасувати та закрити провадження у справі.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій унеможливлює якісний і повний захист обвинуваченого, а тому вирок підлягає скасуванню.
Аналізуючи показання свідків, на які послався суд у вироку, захисник вважає, що вони не вказують на причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, а в показаннях свідків - працівників ресторанно-готельному комплексу Комфорт наявні протиріччя, які в ході судового слідства у суді першої інстанції усунуті не були і суд показання вказаних свідків їх під сумнів не поставив.
Захисник звертає увагу на порушення вимог ч. 3 ст. 236 КПК України при проведені обшуку у ресторанно-готельному комплексу Комфорт та в автомобілі Мерседес - Бенц - Актрос, перед початком якого ухвала слідчого судді не вручалася та перекладач присутнім не був, а копія була йому вручена при продовженні обшуку українською мовою, а тому він не розумів, що відбувається та не міг захищати свої права.
Не знав ОСОБА_9 і про наявність схованки в автомобілі, до якої доступ був ускладнений і звичайним інструментом до неї не дістатися.
Не звернув суд першої інстанції уваги і на те, що валізи належали ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 був найманим працівником, якого господар направив у відрядження для здійснення вантажних перевезень, що підтвердив свідок ОСОБА_26 .
Підсумовуючи, захисник вважає, що склад злочину - недоведений.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на доводи аналогічні за змістом доводам, викладеним в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 .
В клопотанні від 05 листопада 2017 року обвинувачений ОСОБА_9 просить застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.
Апеляційні скарги та клопотання подані до Апеляційного суду міста Києва.
На підставі ухвали судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 30 червня 2017 року апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_27 - повернута прокурору, яка в касаційному порядку не оскаржена.
Ухвалою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 30 червня 2017 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 120 131 100 000 011 33 від 07 листопада 2013 року стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 03 липня 2017 року закінчено підготовку та призначено розгляд провадження.
Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.
Приписами ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів регламентовано, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно- територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Згідно опублікованого в газеті Голос України № 185 (6940) повідомлення, Київський апеляційний суд розпочав свою роботу 03 жовтня 2018 року.
На виконання вимог Закону України Про судоустрій і статус суддів кримінальні провадження, які оскаржені в апеляційному порядку, були перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями цього суду.
На підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2018 року, апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 120 131 100 000 011 33 від 07 листопада 2013 року стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 передані на розгляд колегії суддів, у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів колегії - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлений належним чином.
Від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання від 05 листопада 2018 року про розгляд провадження у його відсутність, переклад якого здійснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_12 .
Неявка в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_6 не перешкоджає розгляду провадження.
Захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції здійснює адвокат ОСОБА_11 .
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисників та обвинувачених на підтримання доводів апеляційних скарг щодо закриття провадження з підстав, вказаних в апеляційних скаргах, та клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження на задоволення клопотання сторони захисту, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг і клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а клопотання ОСОБА_9 - підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційних скарг в обсязі, підтриманому стороною захисту у суді апеляційної інстанції.
Винуватість обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, за обставин, вказаних у вироку, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, в судових засіданнях суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 , не визнаючи свою вину, разом з тим не заперечував обставин зберігання ним наркотичних засобів.
При цьому він показав, що в листопаді 2013 року він прибув до м. Києва в особистих справах, а саме, для відкриття/придбання разом з ОСОБА_7 логістичної компанії, зокрема, для чого він і запросив ОСОБА_7 приїхати в Україну.
На прохання чоловіка на ім?я ОСОБА_28 , який займався вантажними перевезеннями, він- ОСОБА_6 погодився зберігати за місцем свого проживання в готельному комплексі сумки з золотом, одну з яких йому- ОСОБА_6 , у цей же день, привіз невідомий чоловік та залишив у його номері, а іншу сумку невідомий мав намір привезти наступного дня.
Ту обставину, що одну з сумок приніс невідомий чоловік, ніхто підтвердити не може.
Що в сумці він- ОСОБА_6 не знав.
Другу сумку привезли на вантажному автомобілі Мерседес, що належав ОСОБА_28 , який деякий час знаходився біля готелю і яку забрали з кабіни автомобіля.
Потім чоловік на ім?я ОСОБА_28 його- ОСОБА_6 повідомив, що до нього помилково занесли сумки з наркотичною речовиною - героїном, які повинні забрати.
Одного дня до нього в гості прийшла знайома жінка, з якої він відпочивав, а оскільки одна з двох сумок їм заважала, він- ОСОБА_6 переніс її до номера свого приятеля ОСОБА_29 , який розташовувався по сусідству з його номером в готельному комплексі.
Коли ОСОБА_28 повідомив, що в сумках наркотики, він- ОСОБА_6 мав намір забрати сумку з номера ОСОБА_7 , але кімната була закрита і доступу до кімнати у нього- ОСОБА_6 не було.
В подальшому, працівники міліції провели обшук, під час якого вилучили в його- ОСОБА_6 номері наркотичні засоби.
В ході обшуку він- ОСОБА_6 стверджував, що наркотичні засоби йому не належать.
ОСОБА_9 він- ОСОБА_30 в готелі не бачив (а.п.225-232 т. 15, а.п. 1-3 т. 16).
Як вказав суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 , він 10 листопада 2013 року прилетів до м. Києва з метою ведення в Україні спільного бізнесу з ОСОБА_6 , а саме, для відкриття магазину запчастин.
Він- ОСОБА_7 поселився у сусідньому номері готелю поряд з ОСОБА_6 .
Наступного дня він- ОСОБА_7 захворів і ввечері вони з ОСОБА_6 вдвох пішли до сауни готелю. Коли в них закінчились цигарки, то ОСОБА_6 взяв у нього ключі від його- ОСОБА_7 номера та пішов туди за цигарками.
На наступний день він- ОСОБА_7 гуляв по місту, а коли повернувся до готелю, то побачив працівників міліції, які знайшли у нього в номері сумку, про яку, як і про її вміст, йому нічого невідомо, про що він- ОСОБА_7 повідомив працівників міліції.
Наполягав на тому, що з ОСОБА_9 він раніше знайомий не був, наркотичних засобів не перевозив та не зберігав (а.п. 4-6 т. 16).
Обвинувачений ОСОБА_9 суду першої інстанції пояснював, що він працює водієм вантажних автомобілів та співпрацює з роботодавцями з Киргизької Республіки та Республіки Казахстан.
В листопаді 2013 року йому зателефонували та повідомили, що є вантажний автомобіль і потрібен водій, щоб довезти автомобіль з вантажем до Республіки Туреччина, на що він погодився, маючи намір переміщуватися через Казахстан, Росію, Україну.
Обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він раніше знав, оскільки зустрічав у колі інших громадян Турції, але особисто ніколи з ними не спілкувався.
Власники фірми, що його найняла, сказали взяти вантаж в Україні і перевезти його в Туреччину.
Вантажний автомобіль, на якому він- ОСОБА_9 приїхав, належить чоловікові на ім?я ОСОБА_28 , але відправляв його ОСОБА_31 .
У зв?язку з даним перевезенням, йому зателефонував ОСОБА_6 і сказав почекати поки буде вантаж, у зв?язку з чим запропонував пожити в готелі.
Під час очікування вантажу він- ОСОБА_9 приїхав до готелю, в якому проживав ОСОБА_6 , щоб пожити там деякий час, доки не буде вирішено питання з вантажем.
Про ввезення та зберігання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наркотичних засобів на території України йому нічого невідомо (а.п. 7-11 т. 16).
Аналіз наведених вище показань обвинувачених свідчить про те, що вони носять суттєві протиріччя.
Зокрема, ОСОБА_6 вказує, що не бачив в готелі ОСОБА_9 , а останній, в свою чергу, посилається на те, що проживав біля готелю і очікував вантаж саме за вказівкою ОСОБА_6 .
Що стосується обставин перенесення сумки з наркотичним засобом з номера ОСОБА_6 до номера ОСОБА_7 , то останній пояснював, що давав ключі він свого номера ОСОБА_6 , щоб той, начебто, взяв у номері цигарки, а ОСОБА_6 послався на те, що переніс сумку до номера ОСОБА_7 , яка, нібито, йому заважала, без пояснення чим саме, коли він- ОСОБА_6 відпочивав зі знайомою жінкою в своєму номері, а не перебував з ОСОБА_7 в сауні готелю.

Не дивлячись на фактичне невизнання кожним з обвинувачених своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується сукупністю наявних в матеріалах провадження та досліджених в судовому засіданні суду першої інстанції доказів, які частково досліджені і судом апеляційної інстанції на задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 , яке було підтримано стороною захисту.
Так, свідок ОСОБА_32 суду першої інстанції 27 листопада 2014 року показав, що до нього, як до працівника МВС України, 27 жовтня 2013 року надійшла оперативна інформація про те, що ОСОБА_6 та невстановлені особи завезли на територію України близько 50 кг. наркотичного засобу - героїну, який, в подальшому, транзитом мають намір переправити за кордон.
З метою перевірки даної інформації, матеріали були направленні до ГУ МВС України в м. Києві для реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідування, після чого розпочато кримінальне провадження.
В рамках даного кримінального провадження слідчим суддею Апеляційного суду міста Києва було надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме, спостереження за особою, встановлення місцезнаходження мобільного телефону ОСОБА_33 , отримання інформації з каналів зв`язку.
Ним-свідком особисто було надано відповідні завдання підлеглим працівникам на виконання ухвал слідчого судді.
Спочатку було встановлено телефон, яким користувався ОСОБА_6 , а потім і місце перебування останнього.
Як було встановлено, ОСОБА_6 проживав разом з двома іншими особами в приміщенні ресторанно-готельного комплексу Комфорт.
Під час проведення спостереження було виявлено, що біля приміщення комплексу перебував припаркований вантажний автомобіль, в якому проживав ОСОБА_9 , майже не покидаючи його.
13 листопада 2013 року, близько 11 год. 50 хв., було зафіксовано, що ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 сіли до кабіни припаркованого автомобіля, звідки витягнули спортивну сумку, після чого ОСОБА_6 заніс її до номеру, а ОСОБА_9 - поїхав в напрямку м. Одеса.
Доїхавши до м. Біла ОСОБА_34 зупинився та провів ніч у кабіні автомобіля.
14 листопада 2013 року було прийняте рішення про проведення обшуку в приміщенні ресторанно-готельного комплексу Комфорт та вантажного автомобіля, яким керував ОСОБА_9 , з метою виявлення наркотичних засобів.
В цей же день, майже одночасно, було проведено обшук як комплексу Комфорт, так і вантажного автомобіля, який на той час уже знаходився в м. Одеса.
В приміщенні комплексу Комфорт знаходився директор, а також обвинувачений ОСОБА_6 , у якого вони запитали чи є в останнього наркотичні засоби чи заборонені законодавством України предмети, на що ОСОБА_6 відразу ж повідомив, що в його номері знаходиться наркотична речовина - героїн.
Після цього вони разом з понятими та директором комплексу зайшли до номеру ОСОБА_6 , де останній дістав з шафи валізу на колесах, в середині якої знаходилась порошкоподібна речовина коричневого кольору.
В подальшому працівниками кінологічної служби був застосований службовий собака, який привів всіх до сусідньої кімнати, в якій, як повідомив директор комплексу, проживав приятель ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , якого на той час не було.
Коли директор закладу відчинив двері кімнати, ними був проведений обшук, під час якого в шафі було знайдено спортивну сумку, яку вони бачили раніше при спостережені за обвинуваченими на підставі ухвали слідчого судді.
Виявлена у кімнаті ОСОБА_7 сумка була ідентична по розміру, кольору, ручкам тій, яку ОСОБА_6 та ОСОБА_9 витягнули з припаркованого біля комплексу вантажного автомобіля, яким керував ОСОБА_9 .
На запитання, де знаходиться ОСОБА_7 , ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_7 , побачивши, що проводиться обшук, - пішов в невідомому напрямку.
Після цього ними були проведені заходи по встановленню місця перебування ОСОБА_7 .
Під час обшуку був присутній перекладач.
Під час проведення заходів на підставі ухвал слідчого судді, біля припаркованого перед комплексом Комфорт автомобіля, він-свідок бачив всіх трьох обвинувачених, які стояли та спілкувалися між собою (а.п. 123-131 т. 14).
Показання свідка ОСОБА_16 про спілкування між собою обвинувачених до проведення обшуку 14 листопада 2013 року, підтверджуються даними протоколу огляду документів від 01 квітня 2014 року, згідно якого слідчий ОСОБА_35 оглянув оптичний носій інформації І-tech DVD+R інвентарний номер 14 н/т, де, зокрема, зафіксовано сумісне проведення часу обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , у тому числі біля вантажного автомобіля Мерседес-Бенц-Акрос, д.н.з. НОМЕР_1 , які спілкувалися між собою та оглядали автомобіль (а.п. 120-125 т. 7).
Доводи апеляційних скарг сторони захисту про те, що з показань свідка ОСОБА_16 не вбачається, до якого саме номера поніс спортивну сумку ОСОБА_6 , яку в ході обшуку знайшли в кімнаті ОСОБА_7 - самі собою не спростовують стороною захисту обставин того, що вказану сумку привіз ОСОБА_36 на автомобілі Мерседес-Бенц-Актрос, д.н.з. НОМЕР_1 , яку останній з ОСОБА_6 витягнули з салону вказаного автомобіля, а потім ОСОБА_6 - переніс її в приміщення ресторанно-розважального комплексу Комфорт, а, в послідуючому, з показань того ж обвинуваченого ОСОБА_6 - він заніс сумку до кімнати ОСОБА_7 .
Як слідує з матеріалів провадження, від представника МВС України в Турецькій Республіці до МВС України надійшла інформація стосовно запланованого постачання наркотичних засобів в особливо великих розмірах з Ісламської Республіки Іран до країн Європейського Союзу транзитом через Україну, до вчинення якого причетний ОСОБА_6 та невстановлені особи, у зв?язку з чим до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 131 100 000 011 33 від 07 листопада 2013 року були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України (а.п. 72 т. 7) та почали проводитися негласні слідчі (розшукові) дії, результати яких знайшли своє відображення у відповідних протоколах від 17 грудня 2013 року (а.п. 102-134 т. 7).
Так, згідно даних протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу від 17 грудня 2013 року, під час виконання доручення від 08 листопада 2013 року на підставі ухвали слідчого судді встановлено місцезнаходження радіоелектронного засобу - мобільного телефону з ІМЕІ: НОМЕР_2 , що належить особі, анкетні дані якої відомі як ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_5 , ресторанно-розважальний комплекс Комфорт (а.п. 106 т. 7).
На підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду міста Києва від 08 листопада 2013 року, проводилось спостереження за ОСОБА_6 , який, як указують дані відповідного протоколу від 17 грудня 2013 року, 11 листопада 2013 року разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 придбали стартовий пакет Life-міжнародний з ІМЕІ: НОМЕР_3 та повернулися до ресторанно-розважального комплексу (а.п. 113-114 т. 7).
Вказані обставини прибуття ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до магазину мобільного зв?язку Алло, придбання стартового пакету - свідчать про знайомство один з одним та про узгодженість дій обвинувачених в досліджуваному провадженні, що спростовує пояснення обвинувачених в цій частині.
Як указують дані протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за особою від 17 грудня 2013 року, 12 листопада 2013 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 та іншою особою о 16.34 год. прибули на пр-т Гагаріна, 2/35, де ОСОБА_6 в Інтернет-клубі Кіборг на ком?ютері роздрукував файл накладної на товар турецькою мовою, а потім повернувся до ОСОБА_9 та іншої особи, які його очікували в автомобілі біля клубу, з якими повернулися до комплексу Комфорт, звідки, приблизно за годину вийшов ОСОБА_9 , який з вул. Калачівської переправив вантажний автомобіль Мерседес, н.з. НОМЕР_1 (Киргизька Республіка), з тентовим причепом, н.з. НОМЕР_4 , на вул. Профспілкову, 14, де з ОСОБА_6 дістали з пасажирського боку автомобіля наповнену чорну спортивну сумку, з якою ОСОБА_6 зайшов до комплексу Комфорт, а ОСОБА_9 став його очікувати біля автомобіля.
Невдовзі ОСОБА_9 зайшов до комплексу, а потім, через деякий час, він та ОСОБА_6 вийшли з комплексу, а після, ОСОБА_6 повернувся до комплексу, а ОСОБА_9 рушив на автомобілі на перехрестя вулиць Профспілкової та Азербайджанської, де зупинився, а потім з іншою особою приїхав на Одеську площу, де ця особа вказала ОСОБА_9 жестом руки напрямок до м. Одеса, куди останній і направився.
ОСОБА_9 перебував на АЗС БРСМ Нафта траси Київ-Одеса з 23.01 год. 12 листопада 2013 року (а.п. 115-117 т. 7).
Відповідно до даних протоколу за результатами візуального спостереження за річчю від 17 грудня 2013 року, о 18:27 13 листопада 2013 року до ОСОБА_9 на території АЗС під?їхали особи, один з яких був з валізою, які разом оглядали моторний відсік автомобіля.
Потім ОСОБА_9 завантажувався у м. Біла Церква та продовжив свій рух в напрямку м. Одеса (а.п. 130-131 т. 7).
ОСОБА_6 перебував в стані очікування біля комплексу Комфорт в 12:15 листопада 2013 року та в 12:30 14 листопада 2013 року (а.п. 118, 119 т. 7).
Згідно з даними протоколу обшуку від 14 листопада 2013 року, в період часу з 12 год. 50 хв. до 21 год. 45 хв. 14 листопада 2013 року за адресою: м. Київ, вул. Профспілкова, 14/1, в приміщенні ресторанно-розважального комплексу Комфорт на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2013 року (а.п. 11 т. 2), копія якої була вручена директору комплексу ОСОБА_24 , за участі спеціалістів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , захисника ОСОБА_37 , перекладача ОСОБА_38 , інших працівників правоохоронних органів, які вказані в протоколі, було проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено, зокрема: сумку чорного кольору; сумку чорного кольору із надписом Рuma; 105 (згортків) з безбарвного полімерного матеріалу, обгорнутих клейкою стрічкою типу скотч, в середині яких знаходиться частково спресована порошкоподібна речовина коричневого кольору, що містить героїн; мобільний телефон Nokia 105 ІМЕІ: НОМЕР_5 , в якому знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку Life № НОМЕР_6 ; мобільний телефон Nokia х1-01 ІМЕІ: НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , в якому знаходиться сім-карта з написом О! № НОМЕР_9 ; мобільний телефон IPhone ІМЕІ: НОМЕР_10 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора зв`язку Life НОМЕР_11 ; пластикова картка від сім-карти оператора мобільного зв`язку Лайф № НОМЕР_12 на абонентський номер НОМЕР_11 ; пластикова картка з надписом: Life номер НОМЕР_13 , а також сім-картки різних операторів мобільного зв`язку та картки до них. Також під час вказаного обшуку були виявлені та вилучені: пластикова картка із надписом DenizOzsoy № НОМЕР_14 , АС № 181729; документ з надписом Pasaport, DenizOzsoy № НОМЕР_15 ; документ з надписом Pasport, фотокарткою і написом DenizOzsoy та відбитком штампу на другій сторінці iptalcancel; документ з надписом Pasport, DenizOzsoy НОМЕР_16 (а.с. 12-41 т. 2), що були предметом огляду відповідно до даних протоколу від 25 листопада 2013 року (а.п. 60-78 т. 2).
При цьому, як указують дані протоколу обшуку, під час входження уповноважених на проведення обшуку та участі у ньому осіб, в банкетному залі було виявлено ОСОБА_6 , який повідомив, що він є громадянином Республіки Туреччина і розуміє російську мову.
На запитання чи має він при собі будь-які заборонені речі, у тому числі наркотики, гроші, зброю та інше ОСОБА_6 пояснив, що в його кімнаті, яку він орендує в даному комплексі, є валіза чорного кольору, в якій знаходяться наркотики.
Після цього, ОСОБА_6 провів учасників обшуку до своєї кімнати, яка є першою зліва при вході, через внутрішній двір у приміщенні № 2.
ОСОБА_6 відкрив двері кімнати № 1 особисто власним ключем, де в шафі вказав на чорну валізу, при відкритті якої було виявлено 57 згортків прямокутної форми, 3 пакунки виявили в поліетиленовому пакеті між диваном та телевізором справа від входу в кімнату.
В подальшому, як указують дані протоколу, у приміщення № 2 справа від входу до кімнати № 1 є хід до кімнати № 2, на яку вказав службовий собака, яку відчинив ОСОБА_24 .
У шафі кімнати було виявлено сумку чорного кольору з написом Рuma, в якій знаходяться 45 згортків прямокутної форми обмотані поліетиленом та стрічкою скотч.
Проведення обшуку фіксувалося також за допомогою відеозапису, згідно даних протоколу перегляду якого ОСОБА_6 , який послався на те, що добре розуміє російську мову, вказав, що сумку з речовиною світлого кольору йому привіз приятель, який попросив її зберігати в номері, але пізніше він мав намір її забрати на машині (а.п. 48-59 т. 2).
Протокол обшуку було перекладено ОСОБА_30 , який поставив в протоколі підпис, не виказавши будь-яких застережень щодо його змісту в присутності захисника ОСОБА_37 (а.п. 22 т. 2)
Свідок ОСОБА_17 суду першої інстанції 14 жовтня 2014 року показав, що з обвинувачених він особисто бачив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
А саме, в листопаді 2013 року він, як спеціаліст з розслідування та оперативно-розшукової справи, був направлений в ресторанно-готельний комплекс Комфорт для вчинення відповідних дій при проведенні обшуку.
Прибувши на місце, у його-свідка присутності слідчий зачитав директору комплексу ухвалу суду про проведення обшуку і вони прийшли до приміщення, де розташовувалися кімнати для проживаючих в комплексі осіб, де він- ОСОБА_17 проводив відеозйомку процедури проведення обшуку, фотозйомку та вилучав сліди рук та речові докази, що належали особам, які перебували в готелі.
Під час проведення обшуку обвинувачений ОСОБА_6 , який проживав в одному з номерів, привівши до кімнати, показав у ній сумку, в якій знаходилася порошкоподібна речовина в згортках у великій кількості, а потім дістав сорочку чи куртку, з середини якої випало ще три згортки порошкоподібної речовини.
Після цього оперативний співробітник міліції сказав, що необхідно оглянути ще одну кімнату, в якій проживав ОСОБА_7 .
Зайшовши до іншої кімнати, ними була виявлена сумка, в середині якої знаходилась та ж сама речовина, що була вилучена перед цим в кімнаті ОСОБА_6 .
Ним-свідком було зроблено фотографування виявлених предметів та речей, були виявлені і сліди пальців рук.
При проведенні обшуку в другій кімнаті, до кімнати привели і ОСОБА_39 (а.п. 20-21 т. 14).
Доводи апеляційних скарг сторони захисту про те, що показання свідка ОСОБА_17 та дані протоколу обшуку не узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_16 стосовно кількості та місця перебування порошкоподібної речовини коричневого кольору, виявленої під час обшуку - не вказують на недопустимість показань вказаних свідків, які давали показання в суді першої інстанції за сплином значного проміжку часу після проведення обшуку 14 листопада 2013 року, відповідно свідок ОСОБА_40 14 жовтня 2014 року (а.п. 20-21 т. 14), а свідок ОСОБА_16 - 27 листопада 2014 року (а.п. 123-128 т. 14), до того ж вони носять незначні неузгодженості, що не можуть вплинути на встановлення фактичних обставин провадження.
Допитаний як свідок ОСОБА_18 21 січня 2015 року суду першої інстанції показав, що він був залучений як спеціаліст під час проведення обшуку в ресторанно-готельному комплексі, точної адреси якого він не пам?ятає, але він розташований в Дніпровському районі м. Києва.
Зайшовши в приміщення даного комплексу, слідчий зачитав директору ухвалу про проведення обшуку.
В цей час прийшов ОСОБА_6 і працівники міліції запитали, чи є в нього заборонені речовини чи предмети, на що той відповів, що у нього є наркотичні засоби. Після цього учасники обшуку піднялись до кімнати ОСОБА_6 , де останній показав валізу, в якій були пакунки з речовиною схожою на наркотичні засоби.
Також наркотичні засоби, що були у згортках, були виявлені чи то в дивані, чи то в кріслі.
Озсой ОСОБА_41 вказував, що наркотичні засоби йому хтось передав.
Дані пакунки розклали на підлозі і їх було оброблено дактилоскопічним порошком. Також дактилоскопічним порошком в кімнаті були оброблені меблі.
В іншій кімнаті проживав ОСОБА_7 , де також були виявлені наркотичні засоби, але в ній працював інший спеціаліст.
ОСОБА_7 , як йому здається, з?явився пізніше - у вечірній час проведення обшуку.
В його-свідка обов?язки входив огляд кімнати, у тому числі на предмет виявлення слідів пальців рук (а.п. 3-7 т. 15).
Доводи апеляційних скарг сторони захисту про те, що залучення ОСОБА_18 як спеціаліста до обшуку в ресторанно-розважальному комплексі Комфорт саме в 2014 році, коли обвинувачені перебували в слідчому ізоляторі, не узгоджується з матеріалами провадження про проведення такого обшуку 14 листопада 2013 року, - на увагу не заслуговують, оскільки згідно звукозапису судового засідання від 21 січня 2015 року свідок ОСОБА_18 посилався на проведення обшуку саме в 2013 році, а не в 2014 році, як помилково записано у журналі судового засідання та у вироку суду (а.п. 3 т. 15, а.с. 32 т. 17), що може бути предметом розгляду відповідної заяви учасника кримінального провадження в порядку ст. 379 КПК України.
Але при цьому необхідно зауважити, що захисник ОСОБА_5 , який брав участь в судовому засіданні, у разі обмовки свідка ОСОБА_18 в цій частині, не позбавлений був можливості уточнити час, дату та рік проведення обшуку за участі останнього.
Протокол обшуку від 14 листопада 2013 року складений у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, у якому знайшло своє відображення участь у проведенні обшуку спеціаліста ОСОБА_18 , що сумніву не викликає.
Свідок ОСОБА_19 суду першої інстанції 04 вересня 2014 року пояснив, що в листопаді 2013 року він був запрошений працівниками міліції як понятий для участі у проведенні обшуку в кімнатах, розташованих в приміщенні кафе-готелю, адреси розташування якого він не пам`ятає. При цьому, співробітники міліції повідомили йому, що буде відбуватись затримання осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення.
У його-свідка присутності, після затримання ОСОБА_6 , працівники міліції запитали чи є у нього- ОСОБА_6 заборонені предмети, на що останній відповів, що в нього нічого не має.
В подальшому, під час проведення обшуку кімнати, в якій проживав ОСОБА_6 , останній на пропозицію працівників міліції сам дістав із шафи спортивну сумку, всередині якої знаходились пакети обгорнуті скотчем.
ОСОБА_6 одразу ж повідомив, що знайдена сумка йому не належить, а йому необхідно лише її передати.
Також в ході проведення обшуку було виявлено спиртні напої, паспорт та сім-картки для мобільних телефонів.
Службовий собака працівників міліції сіла біля дверей однієї з кімнат, після чого адміністратор готелю вказав, що в ній проживає товариш ОСОБА_42 , в кімнаті якого було також виявлено спортивну сумку, в середині якої знаходились пакети обгорнуті скотчем.
Пакети, що виявлені в сумках з двох кімнат - були однаковими за своїм видом.
Потім привели ОСОБА_7 біля 21 год., тоді як обшук було розпочато біля 15 год., який повідомив, що сумка, яка виявлена в його кімнаті, йому не належить.
На поставлені запитання і ОСОБА_6 , і ОСОБА_7 відповідали російською мовою.
Під час проведення обшуку були присутні журналісти одного з телевізійних каналів.
Проведення обшуку фіксувалося за допомогою відеозапису (а.п. 185-187 т. 13).
Доводи апеляційних скарг сторони захисту про те, що згідно пояснень свідка ОСОБА_19 під час проведення обшуку був присутній ОСОБА_7 , що не узгоджується з даними протоколу цієї процесуальної дії, - не є беззастережними і не можуть слугувати підставою для неприйняття показань свідка ОСОБА_19 до уваги, оскільки на повернення ОСОБА_7 під час завершення проведення обшуку вказали допитані обвинувачені та свідки у провадженні.
При цьому, як пояснював в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , перебуваючи в ресторанно-готельному комплексі Комфорт, коли туди для проведення обшуку прийшли працівники міліції - втік, якого потім впіймали в кафе Метроград.
Крім того, не спростовував свого повернення до ресторанно-розважального комплексу і сам ОСОБА_7 в суді першої інстанції, вказавши, що коли він 14 листопада 2013 року повернувся до готелю, то там були працівники міліції, які знайшли в його номері сумку, про яку йому, начебто, нічого не було відомо, як і про її вміст.
Отже, оскільки ОСОБА_7 не був присутнім при виявленні та вилученні в його номері наркотичних засобів з оформленням відповідного протоколу, його прізвища і не має в протоколі обшуку від 14 листопада 2013 року.
З показань свідка ОСОБА_22 суду першої інстанції 14 жовтня 2014 року вбачається, що 14 листопада 2013 року він був понятим під час проведення обшуку в приміщенні ресторану в присутності власника, якому надали рішення на проведення обшуку, при цьому здійснювалася відеозйомка.
З одного з залів привели ОСОБА_6 , який пояснив, що у нього в кімнаті є наркотики, провів до кімнати, в якій він проживав та яку відкрив своїм ключем.
В кімнаті ОСОБА_6 самостійно дістав сумку, звідки вилучили пакети, які розклали, і з ними почали працювати експерти.
При цьому ОСОБА_6 вказав, що сумка йому не належить.
Працівник міліції, який був з собакою, звернув увагу на іншу кімнату, яку відчинив власник ресторану, де, під час проведення обшуку, також була знайдена сумка з наркотичними засобами.
ОСОБА_6 , вказуючи на те, що він розуміє і українську, і російську мови, розмовляв російською мовою.
Під час обшуку був залучений перекладач з турецької мови.
ОСОБА_7 привели до кімнати, де він проживав і проводився обшук 14 листопада 2013 року уже у вечірній час.
Коли він- ОСОБА_7 побачив в кімнаті, в якій проживав в готелі, сумку, що виявили, то вказав, що вона йому не належить (а.п. 16-17 т. 14).
Під час проведення обшуку у ресторанно-розважальному комплексі Комфорт, як понятий брав участь свідок ОСОБА_23 , який суду першої інстанції 14 жовтня 2014 року дав показання, аналогічні за змістом показанням свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_22 , щодо вилучення у ОСОБА_6 та ОСОБА_43 наркотичних засобів у великих розмірах, які знаходилися в середині виявлених в номерах готелю, де вони проживали, сумок.
Основна маса наркотиків була в сумках, але, приблизно, ще 5 брикетів/згортків були окремо в пакеті.
При цьому, ОСОБА_6 в присутності перекладача пояснював, що у вилучених брикетах міститься героїн.
В кімнаті ОСОБА_7 також були виявлені брикети, які були схожі на брикети, виявлені у кімнаті ОСОБА_6 .
Під час обшуку ОСОБА_7 був присутнім (а.п. 17-20 т. 14).
Як показала суду першої інстанції 14 жовтня 2014 року свідок ОСОБА_44 , в листопаді 2013 році вона працювала барменом-офіціантом в ресторанно-розважальному комплексі Комфорт, розташованому по вул. Профспілковій, в м. Києві.
В даному комплексі є 3 готельні номери, в яких в листопаді 2013 року проживали в різних номерах - № НОМЕР_17 та № НОМЕР_18 обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приблизно протягом тижня, до виявлення у них великої кількості наркотичних засобів, про що вона дізналася від працівників міліції, оскільки при обшуку особисто вона присутня не була, бо працювала на барі в залі кафе, де перед обшуком зачитувалося працівниками міліції інформація про надходження великої партії наркотичних засобів.
Особисто вона-свідок за період проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в готельних номерах не бачила, щоб хтось зі сторонніх осіб заходив до їх номерів, оскільки до номерів могли потрапити лише мешканці готелю, хоча до самого комплексу міг зайти будь-хто з бажаючих.
Після обшуку номерів готелю, працівниками міліції була вилучена велика кількість наркотичних засобів.
Сауна комплексу на час проживання ОСОБА_6 і ОСОБА_9 в номерах готелю - не працювала (а.п. 12-14 т. 14).
Свідок ОСОБА_21 суду першої інстанції 14 жовтня 2014 року також пояснила, що вона працювала офіціантом в комплексі Комфорт, розташованому по вул. Профспілковій в м. Києві.
Озсой Деніз та Доган Айкут проживали в номерах № НОМЕР_17 та № НОМЕР_18 комплексу близько тижня до обшуку 14 листопада 2013 року, яких вона та інші офіціанти обслуговували, приносячи їжу.
Вона не помічала, щоб до них хтось приходив із сторонніх осіб.
Станом на листопад 2013 року сауна в комплексі не працювала.
Дублікат ключів від номерів у готелі є в одному примірнику.
Прибирання номерів проводилося на прохання проживаючих в номерах осіб, інакше прибиральниця, за встановленими правилами, заходити до номера не могла.
День проведення обшуку для неї-свідка був вихідним, але вона дізналася про події, що сталися, від працівників комплексу (а.с. 14-15 т. 14).
Як видно з показань свідка ОСОБА_45 суду першої інстанції 21 січня 2015 року, він є директором ресторанно-розважального комплексу Комфорт.
В листопаді 2013 року його знайомий ОСОБА_46 привіз обвинуваченого ОСОБА_47 та попросив, щоб той пожив в його комплексі.
Він-свідок поселив ОСОБА_33 в кімнаті № 1.
ОСОБА_6 спілкувався з ним-свідком на турецькій та російській мовах.
Через декілька днів після поселення, ОСОБА_6 повідомив, що приїде його знайомий, з яким він бажає відкрити загальний бізнес, якого він- ОСОБА_24 та ОСОБА_6 зустрічали в аеропорту, яким виявився - ОСОБА_7 .
В дальшому, ще через пару днів, до комплексу на вантажному автомобілі приїхав ще один чоловік. Як повідомив ОСОБА_6 , цей чоловік - є його водієм.
Вантажний автомобіль стояв на території комплексу близько 6 днів, при цьому три дні автомобіль стояв біля загального входу, а на 4 день його перепаркували до чорного входу, де він стояв ще 3 дні.
При поселенні осіб у номери, він-свідок бачив одну чорну сумку.
Крім того, ними були придбані інструменти, які не підходили для ремонту вантажного автомобіля, на якому приїхав ОСОБА_9 , і він- ОСОБА_45 не бачив, щоб автомобіль ремонтували.
До комплексу прийшли працівники міліції та повідомили, що в комплексі буде проведено обшук, пред?явивши відповідну ухвалу.
ОСОБА_6 , який на початку обшуку перебував в комплексі, відповідав на запитання працівників міліції та погодився показати кімнату, в якій він проживав, відкривши її двері своїм ключем.
На запитання працівників міліції чи є в нього наркотичні засоби чи заборонені законодавством предмети, ОСОБА_6 відкрив валізу та показав наркотичні засоби, вказавши, що наркотичні засоби належать йому.
Потім було проведено обшук в кімнаті, де проживав ОСОБА_7 , де також були виявлені наркотичні засоби.
Доган Айкут 14 листопада 2013 року також був у готелі: спочатку він пішов за цигарками, а коли повернувся і побачив працівників міліції, то втік, що він- ОСОБА_24 бачив особисто, але потім, коли до кафе зайшов його- ОСОБА_24 знайомив та повідомив, що ОСОБА_7 перебуває в кафе Метроград, останнього там затримали та привели до комплексу.
Водій автомобіля ОСОБА_9 проживав то в кімнаті ОСОБА_6 , то в кімнаті ОСОБА_7 , але найчастіше - у вантажному автомобілі.
Відвідин кімнат ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 сторонніми особами, він-свідок не бачив, і взагалі сторонні особи не мають можливості зайти в номери готелю.
Сауна в готелі не працювала, і він-свідок не знає, щоб вони користувалися послугами сауни, проте ключі від сауни були у ОСОБА_48 .
Дійсно, від номерів готелю є дублікати ключів, але доступ до них обмежений (а.п. 7-16 т. 15).
Доводи апеляційних скарг сторони захисту про те, що наявна суперечність в показаннях свідків ОСОБА_24 та свідка ОСОБА_20 - на увагу не заслуговують, оскільки показання свідка ОСОБА_20 про те, що до номерів готельного комплексу могли увійти тільки їх мешканці, ніяким чином не спростовують наявність дублікатів ключів від цих номерів, на що послався свідок ОСОБА_24 та що узгоджується з стандартами, зокрема, утримання готелів, про необхідність мати дублікати ключів, які зберігаються у визначеному порядку.
Свідок же ОСОБА_24 в суді апеляційної інстанції наполягав на тому, що зайти до номеру готелю не могла стороння особа (а.п. 9 т. 15), що фактично узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_20 (а.п. 13 т. 14).

При цьому не можна не послатися на показання і обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він, знаючи про перебування у сумці, яку він відніс до кімнати ОСОБА_7 , наркотичних засобів і бажаючи її повернення, не зміг увійти до кімнати останнього, що була зачинена.

В суді першої інстанції 20 лютого 2015 року свідок ОСОБА_25 показав про те, що в листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернувся до нього з проханням допомогти зняти номер в готелі. При собі у ОСОБА_47 була одна сумка.
ОСОБА_6 повідомив, що до нього приїде його партнер, якому також потрібна буде кімната, а крім того приїде і інший колега на вантажному автомобілі з Киргизької Республіки і його необхідно забезпечити кімнатою в комплексі.
ОСОБА_6 йому-свідкові розповідав, що вони хочуть зайнятися загальним бізнесом - відкрити фірму по обслуговуванню автомобілів.
Приїхавши до готелю в ресторанно-розважальному комплексі Комфорт, він-свідок з ОСОБА_6 винайняли три кімнати, після цього він- ОСОБА_25 поїхав в особистих справах.
Про ввіз ОСОБА_49 наркотичних засобів на територію Україну йому-свідкові нічого не відомо.
ОСОБА_6 міг спілкуватися російською мовою.
Йому-свідкові відомо, що ОСОБА_9 є водієм партнерів по бізнесу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який знайшов вантаж - горіхи для його транспортування в Іран.
Сауна в готелі дійсно працювала, коли її вмикали, про що він- ОСОБА_25 і дізнавався в момент її вмикання, але чи користувалися сауною ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - йому невідомо, і в сауні він їх не бачив.
Послався і на те, що після затримання та перебування ОСОБА_6 під вартою, останній йому-свідкові телефонував та сварив його (а.п. 61-63 т. 15).
Про те, що ОСОБА_9 13 листопада 2013 року виконував роботу по перевезенню горіхів з м. Біла Церква до м. Херсон, вказав суду першої інстанції 20 лютого 2015 року свідок ОСОБА_26 (а.п. 63-64 т. 15).
Згідно даних протоколу обшуку з фотоілюстраціями до нього (а.с. 85-93 т. 3), 14-15 листопада 2013 року, в період часу з 22 год. 50 хв. до 01 год. 02 хв., за адресою: м. Одеса, вул. Хаджибеївська дорога, 4, в автомобілі Мерседес - Бенц - Актрос, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 , було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2013 року (а.п. 82-84 т. 3), у ході якого за металевим листом, яким покрита задня стінка кабіни автомобіля, виявлено відсіки, в одному з яких виявлено та вилучено 2 пакети (згортки) з безбарвного полімерного матеріалу, обгорнуті клейкою стрічкою типу скотч, в середині яких знаходиться частково спресована порошкоподібна речовина жовто-коричневого кольору.
Крім того на водійському сидінні, виявлено, зокрема, мобільний телефон Нокіа ІМЕІ: НОМЕР_19 , в якому знаходить сім-картка мобільного оператора Київстар з цифрами НОМЕР_20 .
На підлозі кабіни було виявлено паспорт громадянина Турції ОСОБА_9 .

В подальшому, обшук 15 листопада 2013 року проводився в період часу з 11 год. 00 хв. по 16 год. 54 хв. та з 17 год. 05 хв. до 17 год. 30 хв. в присутності ОСОБА_9 , якому була вручена копія ухвали слідчого судді від 13 листопада 2013 року про надання дозволу на проведення обшуку (а.п. 82-84 т. 3), за участі співробітника Генерального консульства Туреччини в Одесі Мехмет ОСОБА_50 , який здійснював переклад для ОСОБА_9 (а.п. 94-98, 203-211 т. 3).
Як указав під час обшуку ОСОБА_9 , він не був проти огляду причепа автомобіля працівника міліції, при цьому клопотання та заяв не мав, від послуг захисника відмовився, оскільки не вбачав у цьому потреби.

Доводи сторони захисту про те, в порушення вимог ч. 3 ст. 236 КПК України при проведені обшуку у ресторанно-готельному комплексі Комфорт та в автомобілі Мерседес - Бенц - Актрос, перед початком обшуку ухвала слідчого судді обвинуваченим не вручалася та перекладач присутнім не був - на увагу не заслуговують, оскільки, згідно вимог вказаної норми кримінального процесуального закону, ухвала слідчого судді від 13 листопада 2013 року (а.п. 11 ч. 2) перед початком виконання обшуку вручалася присутній особі - директору ресторанно-розважального комплексу Комфорт ОСОБА_24 (а.п. 13-14 т. 2) за відсутності даних щодо власника комплексу (а.п. 3-4 т. 2), оголошувалася всім присутнім у комплексі особам, у тому числі ОСОБА_6 , який добровільно відвів всіх уповноважених на проведення обшуку осіб до своєї кімнати, де видав наркотичні засоби, складений протокол зачитано та перекладено перекладачем ОСОБА_38 в присутності захисника ОСОБА_51 , примірник якого отримала зацікавлена особа (а.п. 22 т. 2), будь-яких зауважень під час проведення обшуку ні ким з його учасників не заявлено.
Крім того, і під час обшуку автомобіля Мерседес - Бенц - Актрос, н.з. НОМЕР_21 Республіки, на підставі ухвали слідчого судді (а.п. 82-84 т. 3) за відсутності власника чи користувача автомобіля було розпочато його проведення, коли з?явився до автомобіля водій ОСОБА_9 , йому було вручено ухвалу слідчого судді про проведення обшуку (а.п. 95 т. 3) та забезпечено участь перекладача - співробітника Генерального консульства Туреччини в Одесі Мехмед ОСОБА_50 , який здійснив, у тому числі, переклад протоколів обшуку, під час яких зауважень не надійшло (а.п. 94-98, 203-211 т. 3).

Не є беззастережними і доводи апеляційних скарг сторони захисту про те, що ОСОБА_9 не знав про наявність схованки в автомобілі, до якої доступ був ускладнений, - оскільки вони носять характер припущення і нічим не підтверджуються, тоді як з достовірністю встановлено, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, вчинено обвинуваченими за попередньою змовою групою осіб.
Не можна прийняти до уваги і доводи апеляційних скарг сторони захисту про те, що валізи належали ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 був лише найманим працівником, якого господар направив у відрядження для здійснення вантажних перевезень, - які спростовуються дослідженими доказами в провадженні, принаймні про те, що саме одна в сумок, яку виявили в кімнаті проживання ОСОБА_7 , в якій знаходилися пакети з наркотичним засобом - героїн, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 вийняли з кабіни водія вантажного автомобіля, на якому останній приїхав до ресторанно-розважального комплексу Комфорт.
Згідно з висновком судово-хімічної експертизи за № 2631х від 15 листопада 2013 року, надана на дослідження частково спресована порошкоподібна речовина коричневого кольору, що вилучена у ОСОБА_30 14 листопада 2013 року під час обшуку у ресторанно-розважальному комплексі Комфорт за адресою: м. Київ, вул. Профспілкова, 14/1, містить героїн, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів. У наданій речовині масою 495,0 г. маса героїну становить 361,4 г. (а.п. 4-7 т. 5).
Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи за № 2635х від 29 листопада 2013 року, надана на дослідження спресована у брикети порошкоподібна речовина коричневого кольору, що знаходиться у ста чотирьох (104) згортках, вилучених під час проведення обшуку у ресторанно-розважальному комплексі Комфорт за адресою: м. Київ, вул. Профспілкова, 14/1, містить героїн, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів. У наданій речовині загальною масою 51.503,7 г. маса героїну становить 37.082,7 г. (а.п. 16-33 т. 5).
Як указують дані висновку судово-хімічної експертизи № 2649х від 16 листопада 2013 року, надані на дослідження частково спресовані порошкоподібні речовини коричневого кольору, масою 496,2 г. та 491,9 г., які були вилучені 14 листопада 2013 року під час обшуку автомобіля марки Мерседес Бенц Актрос по Хаджибеєвській дорозі, 4, в м. Одеса, містять героїн, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів.
В речовині масою 496,2 г. міститься 357,3 г. героїну, в речовині масою 491,9 г. міститься 349,2 г. героїну.
Загальна маса героїну в речовинах складає 706,5 г. (а.п. 40-44 т. 5).
Згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 2771х від 28 січня 2014 року, надана на експертизу речовина, вилучена під час обшуку у ресторанно-розважальному комплексі Комфорт, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Профспілкова, 14/1, та речовини, вилучені в автомобілі марки Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1 , по Хаджибеєвській дорозі, 4, в м. Одеса, однакові міжсобою за вивченими фізико-хімічними властивостями (а.п. 52-61 т. 5).
Отже, вся виявлена та вилучена у кримінальному провадженні наркотична речовина - героїн була привезена саме ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Як указують дані висновку трасологічної експертизи № 141/д від 03 січня 2014 року, сліди папілярних узорів з розмірами по осях 21x22мм, 14x17мм, 12x16мм, 15x16мм, 13x20мм, 16,5x17мм, 11x14мм, 14x27мм, 22x32мм, 15x22мм, 15x18мм, 11x17мм, які були вилучені 14 листопада 2013 року у ході обшуку в приміщенні кімнат №№ 1, 2 ресторанно-готельного комплексу Комфорт, розташованого за адресою: місто Київ, вул. Профспілкова, 14/1, є придатними для ідентифікації за ними особи (осіб).
Сліди папілярних узорів з розмірами по осях 21x22мм, 16,5х17мм, 11х14мм, 22х32мм залишені великим пальцем правої руки громадянина ОСОБА_6 , сліди папілярних узорів з розмірами по осях 14x17мм, 12х16 мм, 15x16мм, залишені середнім пальцем лівої руки ОСОБА_29 , слід папілярного узору з розмірами по осях 14x27мм залишений пальцем правої руки ОСОБА_6 , слід папілярного узору з розмірами по осях 15x22мм залишений середнім пальцем правої ОСОБА_6 , слід папілярного узору з розмірами 15x18мм залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_7 , слід папілярного узору з розмірами по осях 11x17мм залишений пальцем правої руки ОСОБА_7 (а.п. 101-119 т. 5).
Згідно з висновком трасологічної експертизи № 149/д від 16 січня 2014 року, слід папілярного узору, вилучений 22 листопада 2013 року під час огляду автомобіля Мерседес-Бенц-Актрус, номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: Одеська область, село Усатова, вулиця Пастера, 291-А, з розмірами по осях 16x21мм, та слід папілярного узору, що знаходиться на фрагменті паперової упаковки з-під чаю BetaTea, який вилучено 22 листопада 2013 року під час огляду автомобіля Мерседес-Бенц-Актрус, номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: Одеська область, село Усатова, Пастера, 291-А, з розмірами по осях 19x30мм, є придатними для ідентифікації їй особи (осіб), залишені великим пальцем лівої руки громадянина ОСОБА_9 (а.п. 123-141 т. 5).
На підставі висновку судово-хімічної експертизи № 540хс від 11 грудня 2013 року, на наданих на дослідження валізі RONCATO та сумці PUMA виявлені нашарування волокон, неоднакових за кольором та різної природи, а саме: волокна вовни, бавовни та хімічні волокна (колір та кількість зазначено в таблиці 1 додатку 2 до висновку експерта).
Виявлені волокна придатні для подальшого порівняльного дослідження.
Серед волокон-нашарувань, виявлених з поверхні валізи RONCATO, виявлено 2 волокна бавовни темно-синього кольору з переходом в блакитний і білий кольори, які мають спільну родову належність з волокнами, які входять до складу наданих на дослідження брюк ОСОБА_52 (як зазначено у постанові про призначення експертизи).
Серед волокон-нашарувань, виявлених з поверхні сумки PUMA виявлено: 4 волокна бавовни темно-синього кольору з переходом в блакитний і білий кольори, які мають спільну родову належність з волокнами, які входять до складу наданих на дослідження брюк ОСОБА_52 та 5 хімічних матируваних волокон світло-сіро-зеленого кольору (3 волокна з яких з 1 повздовжньою борозною), які мають спільну родову належність з волокнами, які входять до складу наданого на дослідження светра ОСОБА_52 (як зазначено у постанові про призначення експертизи).
Інші виявлені волокна-нашарування з поверхонь валізи та сумки за сукупністю ідентифікаційних ознак відрізняються від волокон, що входять до складу за волокном куртки, наданої на дослідження.
Походження виявлених 6 волокон бавовни та 5 хімічних волокон від, відповідно, брюк і светра ОСОБА_52 не виключається, але зробити категоричний висновок щодо відокремлення виявлених волокон саме від брюк і светра ОСОБА_7 не видалось можливим з причин, зазначених в синтезуючій частині висновку експерта (а.п. 147-162 т. 5).
Наявність на сумці, у якій зберігався вилучений наркотичний засіб - героїн, що була вилучена в кімнаті ресторанно-розважального комплексу Комфорт, волокон одягу ОСОБА_7 , вказують саме на причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
Проаналізувавши результати судового розгляду, суд першої інстанції дійшов ґрунтовних висновків про те, що не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_52 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, що правильно розцінено як намагання уникнення кримінальної відповідальності, їх вина повністю доводиться показаннями свідків, які є послідовними, логічними, узгодженими, які не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у провадженні.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування вироку та закриття провадження в справі, як про це поставила питання сторона захисту в апеляційних скаргах, - колегія суддів не встановила.
Отже, дослідивши наведені вище та інші докази у провадженні, на переконання колегії суддів, суд дійшов беззаперечних висновків про доведеність винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_52 та ОСОБА_9 у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою, кваліфікувавши дії кожного з них за ч. 3 ст. 307 КК України.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими, так і іншими особами.
Призначене судом першої інстанції кожному з обвинувачених покарання у повній мірі відповідає вказаним загальним засадам призначення покарання, яке призначене з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та особи кожного з обвинувачених, у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 307 КК України, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення кожного з них та попередження нових злочинів.
На дані висновки не можуть вплинути доводи апеляційних скарг сторони захисту про те, що слідчий і прокурор не надав суду доказів, які, на переконання сторони захисту, могли б бути враховані судом, як обставини, що пом?якшують покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а саме, що кожен з них одружений, має неповнолітніх дітей і пристарілих батьків, які знаходяться на їх утриманні, оскільки вони не є обов?язковими обставинами, при їх установленні, що передбачені ч. 1 ст. 66 КК України.
Але при цьому не можна не вказати на те, що сторона захисту, не дивлячись на тривале перебування досліджуваного кримінального провадження без його остаточного вирішення - не надала суду вказаних доказів.
Правильність вирішення у кримінальному провадженні питань долі вилучених предметів, речових доказів та процесуальних витрат в апеляційних скаргах не оспорюється.
За наведеним, апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.
Згідно вироку суду, до обвинуваченого ОСОБА_6 , який утримувався під вартою, а потім стосовно якого обрано запобіжний захід у виді застави, та обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які утримуються під вартою, - застосовані положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, та ухвалено у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього узв?язнення, з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі, з чим погоджується і колегія суддів.
У зв?язку з прийняттям рішення судом апеляційної інстанції 15 листопада 2018 року, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 набирає законної сили, а тому колегія суддів вважає за необхідне розрахувати обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які утримуються під вартою, строк попереднього ув?язнення, який підлягає зарахуванню у строк покарання кожного з них, а саме: ОСОБА_7 з 15 листопада 2013 року по 15 листопада 2018 року включно, ОСОБА_9 з 15 листопада 2013 року по 15 листопада 2018 року включно, у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_9 підлягає задоволенню.
Оскільки обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 станом на 15 листопада 2018 року повністю відбули покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року, вони підлягають звільненню з-під варти в залі суду.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 120 131 100 000 011 33 від 07 листопада 2013 року стосовно ОСОБА_53 зсой Деніз, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 - без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року зарахувати кожному з обвинувачених у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: ОСОБА_7 з 15 листопада 2013 року по 15 листопада 2018 року включно, ОСОБА_9 з 15 листопада 2013 року по 15 листопада 2018 року включно, у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_9 підлягає задоволенню.
Звільнити з-під варти в залі суду обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , як таких, які повністю відбули покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3