Справа № 638/7627/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження № 0002009 від 20.05.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, який не працює, раніше не судимого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

встановив:

19.05.2018 року близько 22.00 години, ОСОБА_4 прибув за адресою: м. Харків, вул. Севастопольська, 93, де проживає раніше знайомий йому ОСОБА_5 . Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час розмови виник словесний конфлікт, у який втрутилась мати останнього. Під час конфлікту ОСОБА_4 став ображати ОСОБА_5 та його мати, у зв`язку з чим ОСОБА_5 став вимагати від ОСОБА_4 вибачень за образи. ОСОБА_4 не бажаючи вибачатися почав тікати. В свою чергу ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_4 поблизу будинку №11 по вул. Срібна у м. Харкові, де ОСОБА_4 побачив в руках у ОСОБА_5 мобільний телефон.

Маючи раптово виниклий корисливий умисел, ОСОБА_4 вирішив незаконно заволодіти майном, яке належить ОСОБА_5 , тобто відкрито викрасти в останнього мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» модель Е1100Т.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій та їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи відкрито, вихопив з руки ОСОБА_5 мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» модель Е1100Т вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12871 від 29.05.2018 року, становить 200 грн.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся. Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинене кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а тому вина ОСОБА_4 , «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження - тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2016 р.н.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, беручи до уваги конкретні обставини у справі, визнані судом пом`якшуючою та відсутність обтяжуючих покарання обставин за скоєне, данні про особу обвинуваченого, критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, думку прокурора, яка вважала за доцільне призначення покарання у виді штрафу, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 та попередження нових злочинів можливо при призначенні покарання у виді штрафу.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , матеріальну шкоду відшкодовано в повному обсязі.
Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з ОСОБА_4 на користь держави 715 грн. 00 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи №12871 від 29 травня 2018 року.
Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 12871 від 29 травня 2019 року.
Речові докази мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» модель Е1100Т, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - вважати повернутими законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженою в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя