Справа № 364/987/19
Провадження № 1-кс/364/335/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019 року смт. Володарка

Слідчий суддя Володарського районного суду Київської області, ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні відомості за №0000134 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про те, що 14.08.2019 року до Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області надійшов письмовий рапорт від ДОП Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_4 про те, що в ході відвідування помешкань громадян отримано оперативну інформацію, про те, що житель Володарського району на прізвисько « ОСОБА_5 » за місцем власного проживання зберігає особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Досудовим розслідуванням було встановлено, що особою на прізвисько « ОСОБА_5 » є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. с. Надросівка Володарського району Київської області та житель АДРЕСА_1 .

23.08.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Володарського районного суду Київської області справа № 364/987/19 провадження № 1-кс/364/330/19 від 21.08.2019 року проведено обшук на території домоволодіння - за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого в гаражному приміщенні, виявлено два газетних згортки та один паперовий конверт білого кольору з вмістом речовини зеленого кольору, рослинного походження, зовні схожу на канабіс, які поміщено до спецпакету № INZ 1019809, опечатано та вилучено до Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області.

Слідчий в судове засідання на розгляд клопотання не прибула та подала до суду клопотання про розгляд клопотання у її відсутність у зв`язку із службовою зайнятістю.

ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про розгляд клопотання до суду не з`явився. Жодних заяв чи клопотань до суду не направляв.

Слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки вилучене майно матиме доказове значення у справі. Накласти арешт можливо відповідно до ст. 170 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 4 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту вище описаного майна є визнання його речовими доказами та проведення судових експертиз.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000134 від 14.08.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на тимчасово вилучене майно, на тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , а саме на два газетних згортки та один паперовий конверт білого кольору з вмістом речовини зеленого кольору, рослинного походження, зовні схожу на канабіс, які поміщено до спецпакету № INZ 1019809.

Заборонити використання та розпорядження вказаного у п. 1 майна, та визначити місце його зберігання при кімнаті зберігання речових доказів Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області, що в смт. Володарка Київської області по вул. Миру, 25-а.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1