Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 275/1095/19
Провадження № 1-о/935/6/19
У Х В А Л А
04 жовтня 2019 року м.Коростишів
Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , перевіривши заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Апеляційного суду Житомирської області від 14.04.2009 за нововиявленими обставинами,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 03.10.2019 відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 26.09.2019 надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Житомирської області від 14.04.2009, яким його було засуджено за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 4, 13, 185 ч. 3 КК України до довічного позбавлення волі.

Вказана заява обґрунтована тим, що висновок експерта після ексгумації через півтора роки після смерті ОСОБА_3 сфабриковано слідством, смерть останнього була природна як зазначено експертом ОСОБА_4 . Також ОСОБА_2 вказує, що не міг вчинити вбивство в ніч з 22.06.2007 на 23.06.2007, так як його було затримано і доставлено до райвідділку на 10 діб адмінарешту. Не взято до уваги, що за декілька годин до смерті ОСОБА_5 його бив ОСОБА_6 , вони регулярно разом вживали наркотики. Також вказує, що ніяка комісійна експертиза не проводилася, так як після розкопування могили, відкрили домовину, передивилися кістки, склали все на місця й закопали назад. Свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не можна було допитувати, оскільки вони є його братами, більше того, вони хворіли на хронічний алкоголізм, перебували в стані алкогольного сп`яніння. Слідством неправомірно було відхилено причетність ОСОБА_8 , оскільки він був присутній в одній кімнаті з ОСОБА_9 , останньому різко стає зле та за кілька хвилин він помирає. Також ОСОБА_2 зазначає, що його безпідставно було затримано, 17.08.2007 з 20:00 години до 05:00 години 18.08.2007 його змушували підписати зізнання. Тому, просить скасувати вирок від 14.04.2009 та виправдати щодо вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Перевіривши матеріали заяви, приходжу до висновку, що заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків з огляду на таке.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Brumarescu проти Румунії», № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Повноваження судів вищих інстанцій на перегляд справи повинні використовуватися лише з метою виправлення судових помилок, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд вищими судами не повинне розглядатися як завуальована апеляція, а лише сама можливість того, що можуть існувати дві точки зору щодо предмету спору не є підставою для перегляду рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру («Ryabykh проти Росії», № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Процедура перегляду рішення за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя («Pravednaya проти Росії», № 69529/01, рішення від 18 листопада 2004 року). Однак Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Так, згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Перелік обставин, які визнаються нововиявленими, є вичерпним та знайшов своє відображення у ч. 2 ст. 459 КПК України. Це є:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, судові рішення у кримінальних справах (вироки, ухвали), що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки з підстав, що зазначені в ч. 2 ст. 459 КПК України.

Відповідно до положень пункту 4 частини 2 статті 462 Кримінального процесуального кодексу України у заяві про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами крім іншого зазначаються обставини, що вплинули на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору

Заявником не обґрунтовано, яким чином ці обставини самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а також невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжких кримінальних правопорушень. Натомість, суть заяви зводиться до переоцінки доказів, які вже були досліджені судами під час ухвалення вироку.

Тобто, доводи засудженого ОСОБА_2 у його заяві спрямовані виключно на нове дослідження та оцінку доказів, які вже досліджувалися та оцінені, що є неприпустимим з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та пункт 52 рішення ЄСПЛ «Рябих проти Росії». Перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не може розглядатися як замаскована апеляція, і не може бути підставою для повторного розгляду кримінального провадження.

У заяві засудженого ОСОБА_2 взагалі не вказано, коли саме останній дізнався про перелічені ним обставини і в чому саме полягають такі обставини в розумінні ст. 459 КПК України.

Згідно положень ст. 464 Кримінального процесуального кодексу України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

Отже, заяву слід залишити без руху для усунення недоліків та надати заявнику десятиденний строк з дня отримання ухвали для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 429, 461, 464 Кримінального процесуального кодексу України,

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Апеляційного суду Житомирської області від 14.04.2009 за нововиявленими обставинами залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1