Провадження № 1-кп/761/2495/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в залі суду кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 від 16.03.2017 року , на підставі обвинувального акту за яким висунуте обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Луганськ, громадянину України, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Енглер», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2014 та 2018 р.н., зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Києва, громадянину України, з вищою освітою, працюючому завідувачем відділу створення навчально-тематичних систем знань, НЦ «Мала академія наук України», одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

встановив:
на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва 25 вересня 2019 року надішли матеріали кримінального провадження №0000286 від 16.03.2017 року за обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, оскільки він складений з дотриманням вимог Кримінального процесуального кодексу України, дане кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту прокурору не вбачається.

Захисник ОСОБА_8 заявили клопотання про закриття кримінального провадження з на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки вказане кримінальне провадження розслідується з 16.03.2017 року та станом на 16.09.2018 року у цьому провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру, у зв`язку із чим відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування закінчився 16.09.2018 року , а тому наявні підстави для закриття кримінального провадження.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали клопотання про закриття кримінального провадження.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, виходячи із наступного.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, у відповідності з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

За вимогами п. 5, п.7 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

При цьому, ч. 1 ст. 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Тобто, у викладі фактичних обставин та при формулюванні обвинувачення щодо кожного із обвинувачених мають міститись дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діянні обвинуваченого склад кримінального правопорушення.

Зазначені вимоги кореспондуються та узгоджуються з висновками, що знайшли своє відображення в рішеннях Європейського суду з прав людини та у відповідності до вимог ч.5 ст.9 КПК України повинні застосовуватися поряд із кримінальним процесуальним законодавством України.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що в тексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення Суду від 19 грудня 1989 року в справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82 п. 79).

Також Європейський суд констатував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення Суду від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 52).

Таким чином, обвинувальний акт повинен бути викладений у такий спосіб, щоб його зміст відповідав вимогам ст.291 КПК України за структурою, послідовністю викладення, наявністю обов`язкових елементів: викладення фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

Однак, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , складений та затверджений 23.09.2019 року, не відповідає вказаним нормам кримінального процесуального закону.

Так, згідно обвинувального акта ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України а саме заволодіння коштами особливо великому розмірі шляхом зловживання своїм службовим становищем, а ОСОБА_6 ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України пособництво у заволодінні коштами в особливо великому розмірі шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Вчинення вказаних правопорушень останнім інкримінується в період часу з грудня 2016 року по липень 2017 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Разом із тим, як убачається зі змісту обвинувального акту, вказане правопорушення було вчинено під час проведення розпорядниками бюджетних коштів процедур закупівель за бюджетні кошти товарів, робіт та послуг з оснащення кабінетів природно-математичних предметів загальноосвітніх навчальних закладів.

У акті зазначається, що реалізація вчинення інкримінованих правопорушення вчинялися активні дії у період роботи робочої групи, збори якої проходили у Міністерстві освіти і науки України упродовж вересня-жовтня 2015 року, ОСОБА_6 включено до переліку обладнання цифрові вимірювальні комплекси, які серед інших товарів постачались ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Енглер», мали вузьку спеціалізацію, не були широко представлені на ринку та вироблялись обмеженим колом виробників, чим вжив заходів лдя штучного вибору комп`ютерних комплексів лише торгової марки «Einstein» виробництва компанії «Fourier Systems Ltd (Держава Ізраїль), офіційний представником продукції якої на ринку України є ТОВ «НВП «Енглер» та пов`язані з цим товариством інші суб`єкти господарської діяльності.

При цьому, місцезнаходження Міністерства освіти і науки України, де здійснювала свою роботу робоча група та місцезнаходження ТОВ «Науково-виробничого підприємства «Енглер» стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено.

Також в обвинувальному акті зазначено, що вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення шляхом укладення договору між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Енглер» та Департаментом освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської місцевої ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.12.2016 № 23/12, договору між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Енглер» та Департаментом освіти і науки Донецької облдержадміністрації від 31ж04.2017 № 4, договору між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Енглер» та відділом освіти Міловської районної державної адміністрації луганської області від 04.04.2017 № 103, договору між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Енглер» та відділом освіти Сватівської районної державної адміністрації Луганської області від 24.04.2017 № 70, договору між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Енглер» та Департаментом освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 10.07.2017 № 35/7 та договору ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Енглер» та Управлінням освіти Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 30.03.2017 № 87, внаслідок укладання яких, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в період часу з грудня 2016 року по липень 2017 року здійснив заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірі.

Звертає увагу на себе той факт, що місце укладення вказаних договорів також не зазначено в обвинувальному акті, хоча воно не могло бути невідомим стороні обвинувачення.

Очевидним є те, що перерахування вказаних грошових коштів, здійснено безготівковим шляхом, а тому, не зазначення в обвинувальному акті таких фактичних обставин як місця, де було закінчено вчинення вказаного кримінального правопорушення, тобто, де саме відбулось заволодіння бюджетними грошовими коштами, а також способу такого заволодіння, вказує на недотримання стороною обвинувачення при складанні обвинувального акту положень ст. 291 КПК України, згідно із яким, в обвинувальному акті має бути зазначено місце вчинення кримінального правопорушення та спосіб його вчинення.

Виклад фактичних обставин інкримінованих кримінальних правопорушень містить формальне посилання на вчинення інкримінованих дій щодо роботи робочої групи Міністерства освіти і науки України, укладення договорів, здійснення самого заволодіння грошовими коштами, у не встановленому досудовим розслідування місці.

Такий виклад обвинувачення, свідчить про недоліки обвинувального акту, без усунення яких суд позбавлений можливості вирішити питання підготовчого провадження щодо підсудності даного кримінального провадження Шевченківському районному суду м.Києва, а також у подальшому позбавляє, суд можливості роз`яснити суть висунутого обвинувачення самим обвинуваченим.

При цьому, слід зазначити, що порушення правила підсудності є безумовною підставою для скасування судового рішення, відповідно до ст.412 КПК України.

Також, суд звертає увагу на те, що в обвинувальному акті не вірно зазначено анкетні відомості обвинувачених, а саме не вірно зазначені адреси їх реєстрації.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, з метою недопущення порушення загальних засад кримінального провадження, стандартів практики Європейського суду з прав людини, стороні обвинувачення слід усунути вказані недоліки, привести обвинувальний акт у відповідніть до вимог законодавства.

Наслідком таких суттєвих порушень при складанні обвинувального акту є застосування п.4 ч.3 статті 314 КПК України, а саме повернення прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України.

Що стосується клопотання сторони захисту з приводу закриття кримінального провадження на підставі ч.10 ст.284 КПК України, то таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки згідно витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000286 відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені 16.03.2017 року, а зміни до ст.284 КПК України, які стосуються пункту 10 згідно Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін див. пункт4 ;2 розділу 4 закону, тобто після 15.03.2018 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 284, 314 КПК України, суд

ухвалив:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000286 внесеному до ЄРДР від 16.03.2017 року на підставі якого висунуте обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, прокурору.

На ухвалу протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2