Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2948/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія зап. захід Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0001004 від 14.08.2019 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
підозрюваного ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 серпня 2019 року про відмову у застосуванні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не ґрунтується на матеріалах провадження.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею залишено поза увагою те, що згідно протоколів допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , останні перебувають з підозрюваним у родинних стосунках (є його племінниками) та є безпосередніми очевидцями злочинних дій ОСОБА_7 .

Враховуючи, що підозрюваний в судовому засіданні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, що смерть потерпілого ОСОБА_13 настала від спричинених ним тілесних ушкоджень, існує ризик спроби незаконного впливу на зазначених свідків, в частині коригування їх показань щодо обставин вчинення злочину та, як наслідок, уникнення від кримінальної відповідальності.

Більш м`який запобіжний захід не в змозі запобігти цьому ризику, оскільки, перебуваючи на волі, підозрюваний має можливість узгоджувати власні показання з показаннями племінників щодо кількості та локалізації нанесених ним ударів потерпілому, поведінку та дії потерпілого, тощо, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, слідчим суддею при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, всупереч вимогам ст.178 КПК України, не оцінено в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється. Не враховано, що підозрюваний не працює та не має утриманців.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 серпня 2019 року у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001004 від 14.08.2019 року відмовлено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, який спливає 13.10.2019 року.

Роз`яснено ОСОБА_7 його обов`язок не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у визначений ухвалою час та прибувати до суду чи слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 до приміщення Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області за першою вимогою.

Заборонено ОСОБА_7 наближатися до ОСОБА_14 та ОСОБА_11 на відстань достатню для ведення розмови.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що у судовому засіданні слідчим та прокурором були доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак, не було доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України. Слідчий та прокурор не надали доказів про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може ухилятися від слідства та суду, не надано доказів про те, що він може чинити вплив на свідків чи інших осіб, які можуть вплинути на хід досудового розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2019 року, близько 20 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на березі річки Церем поблизу с. Морозівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, в ході конфлікту з ОСОБА_13 , що виник між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_13 , умисно наніс йому численні удари кулаками та ногами по голові та тулубу, внаслідок чого заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової лицевої травми, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку. Після чого ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а потерпілий ОСОБА_13 прослідував до місця свого проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від спричинених йому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_13 помер за місцем свого проживання.

15.08.2019 року ОСОБА_7 винесено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

На апеляційну скаргу прокурора від захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , надійшли письмові заперечення, в яких просить апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 .08.2019 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Новоград Волинського ВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР під №0001004 від 14.08.2019 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя послався на докази, що містяться в матеріалах провадження та були досліджені під час судового розгляду.

Відповідно до вимог ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків того, що підозрюваний може вчинити дії, зазначені в ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і ті, що передбачені п.п.1-11 цієї норми закону.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Приймаючи рішення про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дотримався вищевказаних норм кримінального процесуального закону, належним чином дослідив всі обставини справи, врахував дані про особу підозрюваного, згідно яких він має постійне місце проживання, відсутність негативної характеристики, тяжкість скоєного правопорушення.
Разом з тим, слідчим суддею враховано й те, що підозрюваний ОСОБА_7 одружений, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб від 23 травня 1987 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , на його утриманні знаходиться онук ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями довідок Чижівської сільської ради Новоград Волинського району Житомирської області від 23.08.2019 року №828, №829. Також враховано й те, що онук ОСОБА_16 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.04.2018 року, є дитиною з інвалідністю до 18 років. Вказане також підтверджується медичним висновком Новоград Волинською міськрад ТМО №15/1, відповідно до якого ОСОБА_16 є дитина з інвалідністю підгрупи «А».
Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, висновків суду не спростовують.
У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26 червня 2014 року Суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ ( рішення у справі "Доронін проти України", Осипенко проти України", Харченко проти України").
Проаналізувавши усі обставини справи у їх сукупності , слідчий суддя прийшов до обґрунтованих висновків про те, що застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. Прокурором не було доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор не навів доказів на спростування висновків суду та наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, які б унеможливлювали застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Не доведено наявність таких ризиків прокурором і під час апеляційного розгляду , у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, є обґрунтованим.
За таких обставин, підстави для скасування судового рішення відсутні.
Керуючись ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ