ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/162/19Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 690/433/18 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 122 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретарів судового засідання прокурора обвинуваченого захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000590 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 29 січня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ватутіне Черкаської області, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, і призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.1-2 ч.1 ст. 76 КК України.
Ухвалено сягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 100 000 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

в с т а н о в и л а :

Вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 29 січня 2019 року ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 30.06.2018, близько 02 год. 00 хв., перебуваючи біля оглядової кімнати Ватутінської підстанції Звенигородської станції швидкої медичної допомоги, що розташована за адресою: вул. Чайковського, 11, м. Ватутіне, Черкаська область, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із лікарем медицини невідкладних станів ОСОБА_10 , наніс йому два удари кулаком правої руки в нижню частину щелепи справа та в підборіддя. Згідно висновку судово медичної експертизи № 05-9-01/189 від 10.07.2018 у ОСОБА_10 мають місце тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи: ментальний справа, суглобовий зліва, синців на передній поверхні грудної клітки зліва, які в сукупності, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не заперечуючи доведеність вини, кваліфікацію своїх дій, та розмір призначеного йому покарання, просив вирок суду першої інстанції скасувати в частині задоволення цивільного позову, та постановити новий вирок, яким в задоволенні цивільного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення у нього не виявлено ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння. Крім того, потерпілий своїми діями спровокував його на вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки відмовився надавати йому медичну допомогу, та , застосовуючи фізичну силу, змусив його залишити приміщення медичного закладу, що його на той час обурило.

За таких обставин, місцевим судом при вирішенні цивільного позову не врахована протиправна поведінка потерпілого, а також не враховано його майновий стан, який унеможливлює відшкодування потерпілому моральної шкоди в такому розмірі, та позбавляє його можливості ефективно лікуватися, оскільки він є ВІЛ-інфікований.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; думку прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвиунваченого, вважає вирок суду законним і обгрунтованим, а підстави для його скасування та чи зміни в частині вирішення цивільного позову - відсутні; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України, та ніким з учасників не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК Українисудом першої інстанції кваліфіковано вірно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що слід відмовити взагалі в задоволенні заявленого потерпілим ОСОБА_10 цивільного позову про стягнення з нього моральних збитків, є непереконливими, виходячи з наступного.

Згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ст. 129 КПК України та п. 14 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1989р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна»(зі змінами) в мотивувальній частині вироку суд на основі всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи має навести мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову або про покладення на засудженого, цивільного відповідача обов`язку відшкодувати шкоду, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, з кого саме вони стягуються, на чию користь та в якому порядку проводити стягнення, зарахувати суми, добровільно передані цивільному позивачеві, вказати матеріальний закон на підставі якого вирішено цивільний позов, давши при цьому належну оцінку зазначеним обставинам.

Відповідно до положень ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову потерпілого вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд першої інстанції не достатньо врахував характер та тривалість заподіяних йому моральних страждань, виходячи з засад розумності, виваженості та справледливості. Задовольняючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення на його користь з обвинуваченого моральної шкоди в сумі 100 000 грн., суд першої інстанції не навів належних мотивів прийняття такого рішення, при цьому в достатній мірі не врахував майновий стан обвинуваченого ОСОБА_8 , дані про його особу, та наявність встановлених обставин, які впливають на прийняте в справі рішення.

Зокрема, як встановлено в ході апеляційного перегляду вироку суду, обвинувачений ОСОБА_11 в зв`язку з незадовільним станом здоров`я не працює, займається благодійною діяльністю ( є волонтером громадського об`єднання «Територія Свободи»), що дає можливість стверджувати про те, що він не має постійного джерела доходу, крім того, обвинувачений хворіє на ВІЛ інфекцію, що ускладнює його працевлаштування та вимагає значних витрат на лікування.

Отже, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, визначений судом першої інстанції в сумі 100000 грн., є непомірним, та таким, що не відповідає принципам розумності та справедливості, тому слід змінити вирок Ватутінського міського суду Черкаської області в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 та зменшити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 в зв`язку з заподіянням йому умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості , з 100000 гривень до 25000 гривень.

В решті вирок міського суду слід залишити без змін.

Істотних порушень судом першої інстанції вимог кримінального процесуального Закону, які б слугували підставою для відмови в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 та скасування вироку суду в цій частині , як того просить обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі , колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 405, п.2 ч.1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 29 січня 2019 року, щодо ОСОБА_8 змінити в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 , зменшивши розмір стягнутої з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_12 моральної шкоди з 100000 (ста тисяч) гривень до 25000 (двадцяти п`яти тисяч) гривень.

В решті - вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді