Справа № 359/6612/19
Провадження № 1-кс/359/2344/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(про застосування запобіжного заходу)

19 липня 2019 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду з повною фіксацією технічними засобами клопотання прокурора військової прокуратури Черкаського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в :
Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва військової прокуратури Черкаського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 12.07.2019 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області №71 о/с від 15.03.2019 (по особовому складу) старший лейтенант поліції ОСОБА_4 призначений на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - ВКП Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області). Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції та законів України.
Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом даного нормативного акту забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про Національну полінію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Крім цього, відповідно до вимог Закону України «Про оперативну розшукову діяльність» від 18.02.1992, Закону України «Про дисциплінарний Статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006, безпосередніх функціональних обов`язків ОСОБА_4 , окрім іншого, зобов`язаний проводити оперативно - розшукові заходи по розкриттю злочинів спрямованих на заволодіння особистим майном громадян, а саме: злочинів пов`язаних з відкритим заволодінням майном громадян, незаконного заволодіння транспортними засобами, в тому числі автомобілями, злочинів пов`язаних з шахрайствами, здійснювати документування виявлення відповідних видів, підтримувати взаємодію зі слідчими органами, забезпечувати оперативне супроводження розпочатих кримінальних проваджень до їх розгляду в суді та притягнення осіб до відповідальності.
У порушення зазначених вимог Закону, нормативно правових актів та службових обов`язків ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого ВКП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області (м. Черкаси вул. Пастерівська, 104), будучи в силу примітки до ст. 364 КК України службовою особою, діючи умисно з корисливих мотивів, 09.07.2019 за попередньою домовленістю, близько 14 год. 00 хв. зустрівся з громадянином ОСОБА_6 поблизу Черкаської міської Ради (м. Черкаси вул. Байди Вишневецького, 36). Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 повідомив громадянина ОСОБА_6 , що відносно нього слідчим відділом Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, розпочатого за фактом викрадення автомобіля у громадянки ОСОБА_7 . В свою чергу ОСОБА_6 пояснив ОСОБА_4 , що йому відомо про вказане кримінальне провадження, а також те, що відносно нього за заявою ОСОБА_7 , з якою він проживав більше року у цивільному шлюбі, розпочато досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні за фактом грабежу, однак в своїх діях він не вбачає будь-яких порушень Закону.
Поряд з цим, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що йому байдуже, а також те, що вказане питання необхідно вирішувати як найшвидше, інакше в іншому випадку він, тобто ОСОБА_4 , буде вчиняти дії щодо ініціювання питання прослуховування його телефону, викликів на допити, проведення обшуків за місцем його проживання тощо.
У подальшому, 11.07.2018 ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, будучи службовою особою, у порушення вищезазначених норм законодавства, переслідуючи мету одержання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 , близько 10 год. 00 хв. неподалік Будинку природи (м. Черкаси вул. Верхня Горова, 1) зустрівся з останнім, де під час особистої зустрічі висунув йому, тобто ОСОБА_6 , вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США, за вчинення дій, які відносяться до його компетенції, а саме за підготовку рапорту слідчому про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом) у кримінальному провадженні №0002861, знищення відео файлів, на яких міститься інформація щодо викрадення, на думку заявниці ОСОБА_7 , автомобіля, а також знищення процесуальних документів у кримінальному провадженні №0002862 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України, а також знищення речових доказів, які містяться в них.
У подальшому, доводячи свій злочинний умисел до кінця, переслідуючи мету одержання неправомірної вигоди для себе, ОСОБА_4 достовірно знаючи про незаконність своїх дій, 15.07.2019 близько 15 год. 23 хв. під час телефонної розмови з ОСОБА_6 , який на той час перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради» (м. Черкаси вул. Р. Люксембург, 210) запитав в останнього чи зібрав ОСОБА_6 , необхідну суму коштів, яку останній повинен був йому передати. Цього ж дня, приблизно о 20 год. 00 хв. до ОСОБА_6 в лікарню, в палату №304 безпосередньо прибув ОСОБА_4 , який привіз із собою матеріали кримінального провадження та показав їх ОСОБА_6 , після чого вказав, що свої обіцянки (щодо знищення матеріалів) він виконує.
У подальшому, 16.07.2019 ОСОБА_4 близько 15 год. 49 хв. зателефонував ОСОБА_6 та запитав чи зібрав він необхідну суму коштів, яку мав йому передати, при цьому повідомив щоб він пришвидшився.
17.07.2019 близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_4 знову зателефонував ОСОБА_6 та повторно запитав чи зібрав він необхідну суму коштів, яку мав йому передати, нащо останній повідомив, що вказані грошові кошти в нього будуть близько 17 год. 00 хв.
Цього ж дня, близько 16 год. 52 хв. ОСОБА_4 знову зателефонував ОСОБА_6 та дізнавшись, що грошові кошти в сумі 2000 доларів США знаходяться в останнього повідомив, що він під`їде через 10-15 хв.
17.07.2019 близько 17 год. 10 хв. ОСОБА_4 прибув до палати №304, яка знаходиться на третьому поверсі КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради» у нейрохірургічному відділенні та продемонстрував ОСОБА_6 матеріали кримінальних проваджень №0002861 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та №0002862 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому вказав на документи в них, які будуть знищенні, у разі надання йому неправомірної вигоди. Також ОСОБА_4 повідомив, що ним особисто буде здійснено допит ОСОБА_6 , покази якого будуть спростовувати факт вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а також останній підготує слідчому відповідний рапорт про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, за результатами проведення оперативно-розшукових заходів.
Одразу після цього, ОСОБА_6 на вимогу ОСОБА_4 передав останньому грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які той почав перераховувати, а після того як переконався, що вказана сума складає саме 2000 доларів США, поклав їх до правої задньої кишені штанів, в які був одягнений.
17.07.2019 о 17 год. 25 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , після отримання ним неправомірної вигоди, був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, його протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які були предметом неправомірної вигоди, вилучено.
Сума неправомірної вигоди, яку отримав ОСОБА_4 у сумі 2000 доларів США гривень поєднана з вимаганням.
Факт вчинення підозрюваним ОСОБА_4 , кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування сукупністю доказів, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом затримання особи, протоколом освідування особи, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
18.07.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1-4 ст. 177 КПК України.
Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ураховуючи викладене вище, орган досудового розслідування вважає, що є всі достатні та обґрунтовані підстави того, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , тому просять суд обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що зумовлено виконанням передбаченого ст. 2 КПК України.
Крім того, просять суд, у разі задоволення клопотання, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Саме такий розмір застави на думку органу прокуратури буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного ОСОБА_4 бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків. Разом з тим, покласти на ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України
У судовому засіданні прокурор військової прокуратури Черкаського гарнізону капітан юстиції ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити його з підстав зазначених в ньому.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 зауважив ту обставину, що зазначені прокурором ризики є не обґрунтованими. ОСОБА_4 є офіцером поліції, виключно позитивно характеризується за місцем проживання. В розшуку не перебував та до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався. Виходячи з викладених фактів він може добросовісно виконувати покладені на нього слідчим та судом процесуальні обов`язки. Отже зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не підтверджені органом досудового слідства не доведені в суді. ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, він проживає в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_8 та утримує її неповнолітню дитину - ОСОБА_9 2011 року народження, тобто він має хорошу репутацію. Крім того зауважив, що на переконання сторони захисту така кваліфікація дій ОСОБА_4 є помилковою. Із тексту обґрунтованості підозри його дії на даній стадії розслідування вірно було б кваліфікувати не за частиною 3, а за частиною 1 статті 368 КК України, без кваліфікуючої ознаки складу злочину - вимагання, який відноситься до злочинів середньої тяжкості. Захисник з посиланням на рішення Верховного суду, просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що обґрунтованість підозри саме за ч. 3 ст. 368 КК України не знайшла свого підтвердження, оскільки в його діях відсутня кваліфікуюча ознака вимагання, наявні ризики, передбачені в ст. 177 КПК України - достатньо не мотивовані оскільки він не збирається переховуватися від слідства та суду, має постійне місце проживання, дружину, дитину. Будь-яким чином впливати на свідка він не може та йому це і необхідно. Просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та за можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, який зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків і дозволить піклуватися про дружину та дитину. Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави може негативно вплинути на його сім`ю, поставивши родину у скрутне матеріальне становище та необхідністю прийняття на себе боргових зобов`язань з метою внесення застави.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового процесу, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Територіальним управлінням ДБР, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000045 від 12.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_4 перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого ВКП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області (м. Черкаси вул. Пастерівська, 104), будучи в силу примітки до ст. 364 КК України службовою особою, діючи умисно з корисливих мотивів, 09.07.2019 за попередньою домовленістю, близько 14 год. 00 хв. зустрівся з громадянином ОСОБА_6 поблизу Черкаської міської Ради (м. Черкаси вул. Байди Вишневецького, 36). Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 повідомив громадянина ОСОБА_6 , що відносно нього слідчим відділом Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, розпочатого за фактом викрадення автомобіля у громадянки ОСОБА_7 . В свою чергу ОСОБА_6 пояснив ОСОБА_4 , що йому відомо про вказане кримінальне провадження, а також те, що відносно нього за заявою ОСОБА_7 , з якою він проживав більше року у цивільному шлюбі, розпочато досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні за фактом грабежу, однак в своїх діях він не вбачає будь-яких порушень Закону.
Поряд з цим, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що йому байдуже, а також те, що вказане питання необхідно вирішувати як найшвидше, інакше в іншому випадку він, тобто ОСОБА_4 , буде вчиняти дії щодо ініціювання питання прослуховування його телефону, викликів на допити, проведення обшуків за місцем його проживання тощо.
У подальшому, 11.07.2018 ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, будучи службовою особою, у порушення вищезазначених норм законодавства, переслідуючи мету одержання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 , близько 10 год. 00 хв. неподалік Будинку природи (м. Черкаси вул. Верхня Горова, 1) зустрівся з останнім, де під час особистої зустрічі висунув йому, тобто ОСОБА_6 , вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США, за вчинення дій, які відносяться до його компетенції, а саме за підготовку рапорту слідчому про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом) у кримінальному провадженні №0002861, знищення відео файлів, на яких міститься інформація щодо викрадення, на думку заявниці ОСОБА_7 , автомобіля, а також знищення процесуальних документів у кримінальному провадженні №0002862 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України, а також знищення речових доказів, які містяться в них.
У подальшому, доводячи свій злочинний умисел до кінця, переслідуючи мету одержання неправомірної вигоди для себе, ОСОБА_4 достовірно знаючи про незаконність своїх дій, 15.07.2019 близько 15 год. 23 хв. під час телефонної розмови з ОСОБА_6 , який на той час перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради» (м. Черкаси вул. Р. Люксембург, 210) запитав в останнього чи зібрав він, тобто ОСОБА_6 , необхідну суму коштів, яку останній повинен був йому передати. Цього ж дня, приблизно о 20 год. 00 хв. до ОСОБА_6 в лікарню, в палату №304 безпосередньо прибув ОСОБА_4 , який привіз із собою матеріали кримінального провадження та показав їх ОСОБА_6 , після чого вказав, що свої обіцянки (щодо знищення матеріалів) він виконує.
16.07.2019 ОСОБА_4 близько 15 год. 49 хв. зателефонував ОСОБА_6 та запитав чи зібрав він необхідну суму коштів, яку мав йому передати, при цьому повідомив щоб він пришвидшився.
17.07.2019 близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_4 знову зателефонував ОСОБА_6 та повторно запитав чи зібрав він необхідну суму коштів, яку мав йому передати, нащо останній повідомив, що вказані грошові кошти в нього будуть близько 17 год. 00 хв.
Цього ж дня, близько 16 год. 52 хв. ОСОБА_4 знову зателефонував ОСОБА_6 та дізнавшись, що грошові кошти в сумі 2000 доларів США знаходяться в останнього повідомив, що він під`їде через 10-15 хв.
17.07.2019 близько 17 год. 10 хв. ОСОБА_4 прибув до палати №304, яка знаходиться на третьому поверсі КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради» у нейрохірургічному відділенні та продемонстрував ОСОБА_6 матеріали кримінальних проваджень №0002861 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та №0002862 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому вказав на документи в них, які будуть знищенні, у разі надання йому неправомірної вигоди. Також ОСОБА_4 повідомив, що ним особисто буде здійснено допит ОСОБА_6 , покази якого будуть спростовувати факт вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а також останній підготує слідчому відповідний рапорт про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, за результатами проведення оперативно-розшукових заходів.
Одразу після цього, ОСОБА_6 на вимогу ОСОБА_4 передав останньому грошові кошти в сумі 2000 доларів США., які той почав перераховувати, а після того як переконався, що вказана сума складає саме 2000 доларів США, поклав їх до правої задньої кишені штанів, в які був одягнений.
18.07.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно з п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст.177, ч. 1 ст.178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ; незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як вбачається з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти заявленим ним ризикам. Даний запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

12.07.2019 слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуальним керівництвом військової прокуратури Черкаського гарнізону розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

В п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - ЄСПЛ зазначив, «що метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що на даний час стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України Кодексу, і на які вказує прокурор.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме тих, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що такі доводи є необґрунтованими, та є лише припущеннями слідства.

Таким чином, прокурором, у відповідності до ст.177, 184 КПК України в судовому засіданні не доведено наявність ризиків, не надано жодних доказів, які обумовлюють обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої статті194 КПК України.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

При цьому Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 5 Конвенції є важливою складовою принципу верховенства права. ЄСПП також підтвердив, що дана стаття гарантує основоположне право на свободу та недоторканність. Це право є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції (рішення у справах «Де Вілде, Оомс і Версип проти Бельгії» (De Wilde, Ooms and Versyp v. Belgium), 18 червня 1971, п. 65, SeriesAno. 12, та «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerpv. the Netherlands), 24 жовтня 1979, п. 37, SeriesAno. 33).

Кожен має право на захист цього права, що означає, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи (рішення у справі «Вікс проти Сполученого Королівства»(Weeksv. theUnitedKingdom), 2 березня 1987, п. 40, SeriesAno. 114), крім випадків, встановлених у пункті 1статті 5. Цей перелік винятків є вичерпним (рішення у справі «Лабіта протииІталії» (Labita v. Italy) [GC], No 26772/95, п. 170, ECHR 2000-IV, і «Куінн проти Франції» (Quinnv. France), 22 березня 1995, п.42, Series Ano. 311), і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands), 8 червня 1976, п. 58, Series A no. 22, і «Амур проти Франції» (Amuur v. France), 25 червня 1996, п. 42, Reports 1996-III).

Суд нагадує, що коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція і згідно з якою всі закони мають бути сформульовані з достатньою чіткістю, що дозволяє громадянину при потребі за допомогою одержання відповідної консультації передбачити достатньою за даними обставинами мірою наслідки, до яких може призвести дана дія («Барановський проти Польщі» (Baranowskiv. Poland), No 28358/95, пп. 5052, ECHR 2000-III).

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і повинен застосовуватись лише у виключних випадках.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 04.042013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності обрання запобіжного заходу судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує, та наявність або відсутність у нього постійного місця проживання, міцні соціальні зв`язки, тощо.
Із урахуванням вищезазначеного, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, є тяжким. Він раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався. Надані пояснення підозрюваного та його захисника, що підтверджено у судовому засіданні документами встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, негативні характеристики в матеріалах клопотання відсутні, проживає із цивільною дружиною, яка перебуває на його утримані разом з неповнолітньою дитиною його дружини. Підстави переховуватися від досудового слідства та суду в останнього немає, так як він має міцні соціальні зв`язки. За місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони у спілкуванні з сусідами ввічливий. Працює офіцером поліції та в розшуку не перебуває, має хорошу репутацію.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, оскільки саме такий запобіжний захід є співмірним з урахуванням вимог ч. 1 ст. 177 та не суперечить ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати цілодобовий домашній арешт без застосування електронних засобів контролю з покладанням на нього обов`язків, а саме: передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, зокрема: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками самостійно чи через інших осіб; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177-178, 181 КПК України, суд,

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Черкаського гарнізону капітан юстиції ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, строком на 60 днів до 17.09.2019 включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Адреса житла, яке підозрюваному ОСОБА_4 забороняється залишати: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, зокрема:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками самостійно чи через інших осіб;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу для виконання та контролю виконання передати в Черкаський ВП ГУ НП України в Черкаській обл., по місцю перебування під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Повний текст буде проголошено о 8:50 год. 23.07.2019.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1