Справа № 638/7740/19
Провадження № 1-кп/638/1233/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000249 від 17.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадження Дзержинського районного суду м.Харкова надійшло кримінальне провадження №0000249 від 17.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на наявність та не зменшення ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик: переховування, відсутність соціальних зв`язків, оголошення у міжнародний розшук РФ, можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла підтримала заявлене клопотання.

Захисник просив відмовити та обрати інший запобіжний захід, зазначивши про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_9 .

Обвинувачений не погодившись з клопотанням прокурора вказав про наявність психо-неврологічного захворювання та незадовільного стану після операції, просив змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пункт 1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Враховуючи те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, неодружений, дітей немає, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватися від суду, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, тобто підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого, тому колегія суддів вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, документально підтвердженої неможливості перебувати в умовах ізоляції від суспільства суду не надано, а відтак клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.
Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000249 від 17.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб - до 17 січня 2020 року.
В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Оголосити перерву до 15 січня 2020 року до 14 год. 00 хв..

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3