Провадження №1-кп/522/2239/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001546 від 30.06.2019 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.м.т. Сарати Одеської області, неодруженого, непрацюючого, із неповною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за участю сторін кримінального провадження: прокурорів - ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_7 ,

головного спеціаліста

територіального відділу служби

у справах дітей Одеської міської ради - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

17.06.2019 року приблизно о 05 годині ранку ОСОБА_3 разом із невстановленою особою №1, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, та невстановленою особою №2, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, перебували поряд з будівлею, розташованою за адресою Соборна площа №1 в м. Одесі де помітили у ОСОБА_9 мобільний телефон, та грошові кошти, якими вони вирішили відкрито заволодіти.

Діючи із указаною метою, за попередньою змовою групою осіб, із корисливих намірів та, переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_3 та указані особи домовились, що у той час як невстановлені особи №1 та №2 будуть відволікати увагу товариша потерпілого, ОСОБА_3 відведе ОСОБА_9 в сторону та, погрожуючи його побити, тобто застосувати до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, заволодіє його мобільним телефоном та наявними коштами.
Діючи згідно указаного плану, ОСОБА_10 , перебуваючи за вказаною адресою відвів ОСОБА_9 в сторону, у той час, як невстановлені особи №1 та №2 відволікали увагу його товариша та, погрожуючи застосуванням фізичного насильства у вигляді нанесення ударів руками та ногами по голові, тулубу та кінцівкам, змусив потерпілого передати належні йому: мобільний телефон марки «Iphone 6S», ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 13500 гривень та грошові кошти в сумі 900 гривень.
Відкрито заволодівши указаним чужим майном та, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 14400 гривень, ОСОБА_10 та невстановлені особи №1 та №2 розпорядились викраденим на власний розсуд згідно спільних домовленостей.
За наведених обставин ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_10 щиро розкаявся у вчиненні указаного злочину, та підтвердив обставини вчинення злочину, що описані в обвинувальному акті.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_9 не з`явився, письмово просив проводити судові засідання без його присутності (заява від 28.10.2019 року).

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні указаного злочину повністю доведена.

Суд приходить до висновку, що під час досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_10 були правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
У ст. 65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у неповнолітньому віці, а також приймає до уваги досудову доповідь відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 від 21.11.2019 року, згідно до якої цей обвинувачений характеризується негативно, ризик вчинення ним повторних злочинів середній. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, вчинення злочину неповнолітнім, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 відсутні. З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_10 , наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75,104 КК України, та звільненням цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_10 , наявності трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає недоцільним покладення на обвинуваченого ОСОБА_10 додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів цим обвинуваченим.

На думку суду, раніше обрану Приморським районним судом м. Одеси від 15.10.2019 року міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно скасувати, оскільки відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.102, 103, 104 КК України, ст.100, 367-371, 373, 374, 376, 395, 484 492, 496, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті 4 /чотири/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 25.11.2019 року.
Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone 6S», ІМЕІ НОМЕР_1 , та грошові кошти у сумі 900 гривеньвважати повернутими потерпіломуОСОБА_9 за належністю.
Речовий доказ DVD - диск із відеозаписом із камер відео спостереження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Раніше обрану 15.10.2019 року Приморським районним судом м. Одеси міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1