Справа № 148/1635/19
Провадження №11-сс/801/648/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду від 13.09.2019 у кримінальному провадженні №0000417, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 10.11.2019 із визначенням застави щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої,

- яка органами досудового розслідування підозрюється за ч. 2 ст. 186 КК України в тому, що 15.08.2019 близько 15.30 год. зайшовши до магазину «Зоомагазин», який розташований за адресою вул. Спартака, 2, м. Тульчин, який належить ОСОБА_9 , виявила, що в торговому залі вказаного магазину нікого немає, після чого, керуючись злочинним умислом, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу із паперової коробки дістала грошові кошти у сумі 7200 грн. та взяла із полиці корм для котів, який викрала та почала виходити з магазину. В цей час до торгового залу зайшла продавець-практикант ОСОБА_10 , при цьому обвинувачена, розуміючи, що її дії помічені іншою особою, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, всупереч вимогам продавця зупинитися вибігла з магазину та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_7 заподіяла потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 7262 грн.

Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 мотивував прийняте рішення тим, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, раніше судима, перебуваючи на волі може продовжити ухилятись від слідства та суду (оскільки вже не з`являлась до слідчого), продовжувати займатись злочинною діяльністю та перешкоджати встановленню істини по справі.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваної більш м`який запобіжний захід домашній арешт за місцем проживання у нічний час.

Зазначає, що не доведено обґрунтованість ризиків щодо ОСОБА_7 . Також звертає увагу, що підозрювана має на утриманні двох малолітніх дітей 2005 та 2009 року народження, має постійне місце проживання, а до слідчого не з`явилась лише один раз до того, як їй було повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Заслухавши доповідача, підозрювану ОСОБА_7 та адвоката, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як убачається з матеріалів клопотання ОСОБА_7 раніше судима вироком Тульчинського районного суду від 14.06.2018 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді громадських робіт та звільнена на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» та за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину зібраними у ході досудового розслідування доказами.
Колегія суддів не погоджується із апеляційними доводами адвоката про те, що наявність у підозрюваної двох неповнолітніх дітей виключає настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана раніше судима, належних висновків для себе не зробила та вчинила новий злочин в період відбування іспитового строку, що підтверджує можливість вчинення нею нових злочинів.
Неявка до слідчого до моменту оголошення ОСОБА_7 про підозру хоч і є слушним доводом апеляційної скарги, однак не виключає можливості настання інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які звернув увагу слідчий суддя.
За даних обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутня можливість застосувати відносно підозрюваної більш м`який запобіжних захід, що забезпечить явку до слідчого та суду.
Жодних обґрунтованих та передбачених нормами КПК України доказів про можливість застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу адвокатом не наведено.
Враховуючи санкцію частини 2 статті 186 КК України, яка передбачає позбавлення волі строком до шести років, попередню судимість та вчинення злочину в період відбування іспитового строку, застосування домашнього арешту в нічний час є необґрунтованим.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Суд також зважає на те, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» дійшов висновку, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», у справі «Летельє проти Франції» вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
З огляду на вказане, існує ризик того, що в разі застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, остання може не виконувати його умови, покинути місце свого проживання, не з`являтись до поліції чи суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше будучи судимою, може вчинити новий злочин.
Отже, слідчим суддею при обрані запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України обставини та ризики зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, що стали підставою застосування запобіжного заходу:
- наявність підозри ОСОБА_7 у причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;
- з врахуванням того, що ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, підозрювана неодноразово вчиняла злояч, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Жодних нових обставин, передбачених ст. 178 КПК України, що не були враховані слідчим суддею при обрані запобіжного заходу, в апеляційній скарзі не наведено.
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено, тому враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Немиріського районного суду від 13.09.2019, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 10.11.2019 відносно ОСОБА_7 із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3