УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0003481 внесеного до ЄРДР 30.08.2018, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Гнатівка, Гайсинського району Вінницької області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0003481 внесеного до ЄРДР 30.08.2018, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0003481 від 30.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняті і не погашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України, за вироками Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2018 та 08.02.2018, перебуваючи 10.07.2018, точний час слідством не встановлено, на території Центрального ринку, що знаходиться по просп. Коцюбинського у м. Вінниця, зайшов до торгової точки з продажу мобільних телефонів, розташованої по АДРЕСА_2 , у м`ясо-молочному павільйоні, в якій здійснює торгівельну діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , з яким ОСОБА_4 був знайомий, оскільки вони певний час проживали по сусідству та між ними склалися довірливі відносини. Там ОСОБА_4 побачив мобільний телефон торгової марки «Apple» моделі «iPhone 5 S 64 Gb», належний ФОП ОСОБА_7 , після чого у

ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння даним мобільним телефоном з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій, під приводом купівлі мобільного телефону торгової марки «Apple» моделі «iPhone 5 S 64 Gb», зловживаючи довірою ОСОБА_7 , переслідуючи мету незаконного збагачення, з корисливих мотивів, отримав у ОСОБА_7 зазначений мобільний телефон, пообіцявши до 20.07.2018 віддати за нього грошові кошти в сумі 4 000 грн., хоча насправді ОСОБА_4 не мав наміру розраховуватися за вказаний мобільний телефон. Згідно з висновком судового експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 7119/18-21 від 27.12.2018 ринкова вартість мобільного телефону торгової марки «Apple» моделі «iPhone 5 S 64 Gb» станом на 10.07.2018 складала 4 002,27 грн.

Після цього, ОСОБА_4 із зазначеним мобільним телефоном торгової марки «Apple» пішов з території Центрального ринку, в подальшому грошові кошти за нього ОСОБА_7 не віддав, мобільний телефон, належний потерпілому, яким він незаконно заволодів, ОСОБА_4 не повернув, а розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ФОП ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 4 002,27 грн.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.06.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обґрунтованість підозри та вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме:

- протоколами допитів потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7

- довідкою з ломбарду, що видана на ім`я ОСОБА_4 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9

- протоколом впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9

- іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся на виклики до слідчого, залишив місце свого проживання, не повідомивши слідчого чи прокурора про причини відсутності, на телефонні дзвінки слідчого не відповідав, у зв`язку з чим слідчим було винесено постанову про розшук підозрюваного ОСОБА_4 та вживались заходи до встановлення місця перебування останнього.

Також, 12.07.2019 року Вінницьким міським судом у Вінницькій області було призначено судовий розгляд з приводу обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 на судове засідання не з`явився, суд відмовив у обранні запобіжного заходу та виніс ухвалу про затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 небезпідставно підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, усвідомлює невідворотність настання кримінальної відповідальності, та вже вживав заходів до перешкоджання досудовому розслідуванню залишивши місце свого проживання, ігноруючи виклики слідчого для проведення необхідних слідчих дій.

Також, ОСОБА_4 знайомий з потерпілим та може незаконно впливати на нього. Крім того, він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала частково, слідчому судді пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, у зв`язку із чим просила слідчого суддю застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку прокурором не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, на всі виклики слідчого з`являється.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні невеликої тяжкості кримінального правопорушення, тому з метою попередження можливого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0003481 внесеного до ЄРДР 30.08.2018, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , обов`язки визначені ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк покладених на підозрюваного обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, тобто на 30 (тридцять) днів, тобто до 12 вересня 2019 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, зазначених у даній ухвалі, до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 , здійснює слідчий, який провадить досудове розслідування кримінального провадження № 0003481, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурор.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя