"18" вересня 2019 р. Справа № 363/1937/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2019 року Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгород клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Вишгородського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Брянка Луганської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 355, ст. 356, п.п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши прокурора та слідчого,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Вишгородського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до наданого клопотання та доданих до нього матеріалів видно, що СВ Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000370, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого пунктами 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. З ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. З ст. 355, ст. 356 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2005 року між ТОВ Авіаційно-транспортне агентство «Крунк», в особі генерального директора ОСОБА_6 та підприємством «LitegrandOil LLC Ltd», в особі ОСОБА_5 укладено договір лізингу № 03/01-2005, згідно якого ТОВ «Крунк» передає належний йому на праві власності літак «АН-26», заводський номер 77-05, а підприємство «LitegrandOil LLC Ltd» приймає його з метою подальшого використання для перевезення вантажів авіаційним транспортом. Згідно додатків до зазначеного договору, акт прийому-передачі літака складається після встановлення на борт літака відповідного обладнання. 20.10.2005 року вищевказаний акт було складено. Сплата коштів, відповідно до зазначеного договору, відбувалась в період часу з січня до жовтня 2005 року. Після отримання 20.10.2005 року літака, підприємство «LitegrandOil LLC Ltd» припинило сплату. Зважаючи на викладене, у грудні 2005 року ТОВ «Крунк» відповідно до вищевказаного договору в односторонньому порядку розірвало зазначений договір лізингу. При цьому, ТОВ «Крунк» мало повернути підприємству «LitegrandOil LLC Ltd» гроші в сумі 46121,03 доларів США, що становить викупну частину лізингової плати за 10 місяців 2005 року. Однак, повернути вищевказані кошти не виявилось можливим, оскільки в січні 2006 року підприємство «LitegrandOil LLC Ltd» припинило існування.

У свою чергу підприємство «LitegrandOil LLC Ltd», після досягнення з TOB ATA «Крунк» домовленості щодо укладення договору лізингу літака «АН- 26», заводський номер 77-05, 15.09.2004 уклало з угорським підприємством «Сіті Лайн» договір оренди цього ж літака за № 03-KRO/003/2004.

Таким чином, протягом 2005 року підприємство «LitegrandOil LLC Ltd» сплачувало TOB «Крунк» за договором лізингу щомісячно приблизно 3000 доларів США, у той же час, відповідно до пункту № 2 додатку № 1 до договору оренди № 03-KRO/003/2004, отримувало по 320 доларів США за 1 льотну годину та 5% за роботу на землі. Згідно пункту 1 додатку № 1 до того ж договору, щомісячний гарантований оплатний наліт літака АН-26 складає 50 льотних годин.

Таким чином, підприємство «LitegrandOil LLC Ltd» отримувало щомісячно від підприємства «Сіті Лайн» орендну плату щонайменше у розмірі 16800 доларів США.

На початку 2007 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_6 та повідомив останнього про те, що він, як генеральний директор, підприємства «ArgaTrade LLP», маючи на депозитному рахунку підприємства 800 тисяч доларів США, готовий придбати у ТОВ «Крунк» два літаки. При цьому, ОСОБА_5 повідомив, що підприємство «ArgaTrade LLP» є правонаступником закритого товариства «LitegrandOil LLC Ltd» і запропонував перерахувати на рахунок підприємства «ArgaTrade LLP» гроші в сумі 46121,03 доларів США, які ТОВ «Крунк» повинно було повернути ЗАТ «LitegrandOil LLC Ltd». Однак, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували правонаступництво зазначених підприємств, повернення вищевказаної суми не відбулось. У подальшому літак АН-26, заводський номер 77-05, підприємством «Крунк» було продано.

ОСОБА_5 , користуючись тим, що ОСОБА_6 не повернув йому сплачену лізингову плату у сумі 46121,03 доларів США, вирішив умовити ОСОБА_6 укласти з його підприємством договір купівлі-продажу літака АН-26Б, заводський номер 12703, на привабливих для себе умовах, після чого викрасти ОСОБА_6 , при цьому незаконно позбавивши його волі, з метою примушення підписати ним як генеральним директором ТОВ «Крунк» акту прийому-передачі літака АН-26Б, заводський номер 12703, з метою повернення коштів на виконання розрахунків між підприємствами.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 запросив до м. Києва свого знайомого ОСОБА_7 та під час зустрічі з останнім повідомив його про свій злочинний умисел, спрямований на викрадення ОСОБА_8 , з метою примушення останнього, як керівника TOB АТА Крунк», до виконання умов договору з підприємством, де ОСОБА_5 був керівником. Окрім цього, ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_7 підшукати ще одну особу, з метою полегшення реалізації свого злочинного умислу. ОСОБА_7 погодився на згадану пропозицію, після чого за згодою ОСОБА_5 запросив до м. Києва особу, яка засуджена вироком Києво- Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, для участі останньої у вчиненні кримінальних правопорушень щодо ОСОБА_6

15.09.2007 особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, на запрошення ОСОБА_7 прибула до м. Києва, звідки самостійно дісталася до тимчасової споруди у вигляді бетонного гаражу та двох кунгів, обшитих фанерою, збудованих ОСОБА_5 на території ділянок № № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 садівницького товариства «Гідробудівельник», яке розташоване поряд із залізничною платформою у с. Коржі Баришівського району Київської області, де й зустрілася з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Після того, як ОСОБА_5 висловив пропозицію щодо сумісного вчинення злочинів проти ОСОБА_6 , особа, яка засуджена вироком Києво- Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, переслідуючи корисливу мету щодо подальшого працевлаштування у м. Києві, погодилася прийняти участь у викраденні та примушуванні ОСОБА_6 , як керівника ТОВ АТА «Крунк», до виконання умов договору з підприємством, де ОСОБА_5 був керівником. Надалі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, розробили єдиний план щодо дій кожного з них, розподіливши між собою ролі.

Так, ОСОБА_5 на час готування до злочинів та їх вчинення мав забезпечити ОСОБА_7 та особу, яка засуджена вироком Києво- Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, матеріально, зокрема: забезпечити їх житлом, продуктами харчування. Крім того, він мав нести поточні видатки, необхідність в яких могла виникнути під час готування до вчинення злочину. Окрім цього, ОСОБА_5 мав обрати місце для >тримання ОСОБА_6 , визначитись із часом вчинення злочину. ОСОБА_7 як колишній працівник міліції, маючи досвід роботи в правоохоронних органах, мав обрати конкретне місце викрадення ОСОБА_6 , розробити тактику вчинення злочину та скерувати як свої дії, так і дії особи, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016 таким чином, щоб у подальшому уникнути викриття та притягнення до відповідальності.

Особі, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, відводилась функція безпосереднього викрадача та у подальшому охоронника ОСОБА_6 . Для конспірації своїх злочинних дій, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, домовились встановити між собою мобільний телефонний зв`язок таким чином, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 будуть мати між собою телефонні з`єднання за одними телефонними номерами, а ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, - за іншими. Після цього, ОСОБА_5 поїхав до м. Києва, де відновив свої стосунки з ОСОБА_6 .

27.09.2007 року ОСОБА_6 , як генеральний директор ТОВ «Крунк», ОСОБА_9 , як генеральний директор підприємства «ArgaTrade LLP», підписали договір № ТСР-2007.02 купівлі-продажу літака «АН-26Б», заводський номер 12703, в якому зазначалось, що літак продається за 120000 доларів США, із яких 70000 доларів США має бути перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Крунк» до 08.10.2007, а решта грошей - у сумі 50000 доларів США, до 31.10.2007. Проте, згідно додатку № 1 до цього договору, вартість літака «АН-26Б», заводський номер 12703, становить 476121 доларів США, з яких 120000 доларів США має бути перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Крунк», а інша сума - за окремою платіжною інструкцією. 27.09.2007 ОСОБА_6 , як фізична особа, уклав з підприємством ОСОБА_5 договір про надання послуг, згідно якого підприємство ОСОБА_5 мало перерахувати ОСОБА_6 на кредитну картку 60 тисяч доларів США. Начебто сумлінно виконуючи свої зобов`язання за договором купівлі-продажу від 27.09.2007 № ТСР-2007.02, 11.10.2007 ОСОБА_5 перерахував на рахунок ОСОБА_6 20000 Євро. Однак, до обумовленого договором купівлі-продажу літака АН-26Б, заводський номер 12703, строку, ОСОБА_5 кошти на рахунок ТОВ Крунк» не перерахував, у зв`язку з чим після 08.10.2007 він та ОСОБА_6 уклали в іншій редакції цей же договір купівлі-продажу літака від 27.09.2007 №ТСР-2007.02, згідно якого 70000 доларів США ОСОБА_5 мав сплатити ТОВ «Крунк» до 14.11.2007, а решту грошей - протягом наступних 20 днів.

У цей же час, ОСОБА_5 діючи згідно узгодженого з ОСОБА_7 , та особою, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, плану та розподілених між ними функцій, визначилася щодо можливого місця утримання ОСОБА_6 після його викрадення. Таким місцем ОСОБА_5 обрав тимчасову споруду на території ділянок АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 садівницького товариства Гідробудівельник», якою він на той час користувався. За цей час особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, яка постійно проживала у зазначеній тимчасовій споруді, розташованій на території садівницького товариства «Гідробудівельник» та спостерігала за навколишньою обстановкою, ОСОБА_7 , який купував продукти харчування та регулярно доставляв їх гсобі, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, прослідкували та встановили, що найменша кількість користувачів земельними ділянками буває по понеділках.

05.11.2017, ОСОБА_5 прийнявши рішення щодо активізації згоджених з ОСОБА_7 , та особою, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, спільних злочинних дій, наказав ОСОБА_7 наступного дня разом з особою, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, прибути до вищевказаної тимчасової споруди на території садівницького товариства «Гідробудівельник».

06.11.2007, діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_7 виконав його розпорядження та доставив особу, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, власним автомобілем «ГАЗ-31105», д/н НОМЕР_5 , до обраного ОСОБА_5 місця - вищевказаної тимчасової споруди, розташованої на території садівницького товариства «Гідробудівельник».

07.11.2007, приблизно об 11 годині 39 хвилин, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, на автомобілі «ГАЗ-31105», дн ВВ55-ЗЗАН, прибули до готелю «Театральний», розташованого по вул. Голосіївській, 7 у м. Києві, де був розміщений офіс підприємства «Крунк». Будучи обізнаним про час закінчення роботи ОСОБА_6 , та дочекавшись доки останній вийшов з офісу, ОСОБА_5 показав його ОСОБА_7 та особі, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016.

Після цього, ОСОБА_6 на автомобілі «ВМW-520», д/н НОМЕР_6 , яким він на той час користувався, вирушив до гаражною кооперативу, розташованого по вул. Світлицького, 32 у м. Києві, де залишив свій автомобіль та пішки вирушив до свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, прослідували за ОСОБА_6 від офісу до гаражу останнього, та від гаражу до місця його проживання. Таким чином, співучасникам злочину став відомий маршрут пересування потерпілого ОСОБА_6 з роботи додому. Вивчивши обстановку поблизу місця проживання ОСОБА_6 та його гаражу, ОСОБА_7 обрав як місце, сприятливе для викрадення ОСОБА_6 , територію поряд із будинком АДРЕСА_4 , яка за його міркуванням малолюдна та майже не проглядається з проїжджої частини проспекту і території прилеглої до ринку «Виноградар», розташованого по проспекту Василя Порика, 2 у м. Києві, через яку ОСОБА_6 щодня йшов додому. Вибір місця для викрадення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 узгодив з ОСОБА_5 , та повідомив про це особу, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016.

У подальшому, ОСОБА_7 доставив особу, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, до тимчасової споруди, розташованої на території садівницького товариства «Гідробудівельник», де та, виконуючі відведену їй роль, продовжувала спостерігати за навколишньою обстановкою. 12.11.2007, ОСОБА_7 виконуючи узгоджений план спільних злочинних дій, перебуваючи в смт. Баришівка, Київської області, за гроші, надані ОСОБА_5 , придбав стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар ДжіЄсЄм» з абонентським номером НОМЕР_7 , який встановив на свій мобільний телефон. У свою чергу ОСОБА_5 , у невстановленому досудовим слідством місці придбав мобільний телефон невідомої марки та стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар ДжіЕсЕМ» з абонентським номером НОМЕР_8 , чим забезпечила конспіративний зв`язок з ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_7 на власному автомобілі «ГАЗ-31105», д/н НОМЕР_9 , відвіз особу, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, до м. Києва, де вони зустрілись з ОСОБА_5 .

У ході розмови з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 діючи відповідно відведеної йому ролі та будучи більш обізнаним у питаннях конспірації, використовуючи свій досвід роботи у правоохоронних органах, запропонував останньому для приховання викрадення ОСОБА_6 і уникнення викриття та притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, використовувати щонайменше два автомобіля, один з яких використати під час викрадення потерпілого, а інший - для його транспортування до місця тримання. При цьому, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 , використати невідомий для ОСОБА_6 автомобіль «ВАЗ-21013», державний номерний знак НОМЕР_10 , який він у грудні 2006 року придбав у ОСОБА_10 за 1500 доларів США та зберігав на автостоянці «АВВА-Сервіс», розташованій по проспекту Оболонському, 52 у м. Києві.

Разом з тим, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 позбутися значеного автомобіля відразу після викрадення ОСОБА_6 , та поміщення останнього до іншого автомобіля.

На дану пропозицію ОСОБА_5 надав згоду, після чого на його гроші були придбані акумулятор, одна фара та автошини до автомобіля «ВАЗ-21013», після чого ОСОБА_7 підготував зазначений автомобіль до використання та перевірив його працездатність. Після цього автомобіль було поставлено на ту ж автостоянку. Того ж дня, з метою перевірки часу прибуття ОСОБА_6 з роботи, з 16.23 по 17.24 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, чекали ОСОБА_6 та вивчали обстановку, яка оточувала його місце проживання.

Після цього, ОСОБА_7 на автомобілі «ГАЗ-31105», д/н НОМЕР_5 , відвіз особу, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, до тимчасової споруди на території садівницького товариства «Гідробудівельник», де остання тимчасово мешкала, при цьому продовжуючи спостерігати за навколишньою обстановкою.

13.11.2007, ОСОБА_7 привіз особу, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, дом. Києва. Того ж дня, продовжуючи готування до злочинів, з метою уточнення часу повернення ОСОБА_6 з роботи та вивчення обстановки на території, обраної для викрадення ОСОБА_6 , а також з метою відпрацювання спільних з ОСОБА_7 , та особою, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, дій, спрямованих на швидке та непомітне його викрадення, приблизно о 12.12 ОСОБА_5 прибув до офісу авіакомпанії «Крунк», де пробув приблизно до 12.55, після чого, не дочекавшись виходу ОСОБА_6 , поїхав. Близько 16.37, дізнавшись від ОСОБА_6 , що останній їде додому, та повідомивши про даний факт ОСОБА_7 , ОСОБА_5 виїхав у напрямку розташування гаража ОСОБА_6 - по АДРЕСА_5 , до якого прибув близько 17.29 та вирушив звідти близько 19.05, контролюючи дії ОСОБА_7 та особи, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, які в цей час відслідковували маршрут переміщення ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_7 користувалася своїм автомобілем «ГАЗ-31105», д/н НОМЕР_5 .

15.11.2007, близько 03.10, з метою розрахунку можливих маршрутів залишення місця злочину після викрадення ОСОБА_6 та часу їх подолання,користуючись можливістю безперешкодного руху по нічному місту за відсутністю автомобільних заторів, ОСОБА_5 прибув до будинку АДРЕСА_6 , в якому проживав ОСОБА_6 . Надалі, ОСОБА_5 проїхав у бік станції метро «Нивки» у м. Києві, а близько 05.28 з вернувся, проїхавши перехрестя вулиць Щербакова та Естонської у м. Києві. Близько 05.53, ОСОБА_5 проїхав в протилежну від місця проживання ОСОБА_6 сторону - у напрямку площі Шевченка м. Києва, після чого о 05.55 повернувся, попередньо проїхавши вулицю Осиповського у м. Києві. В результаті вивчення місцевості, ОСОБА_5 обрав, як місце пересадки ОСОБА_6 до іншого автомобіля, - лісопаркову зону, розташовану неподалік від будинку № 37 по вул. Прирічній у м. Києві, між стоками ріки Дніпро «Собаче Гирло» та «Верблюд».

18.11.2007, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від і 9.02.2016, зустрілися у м. Києві, де обговорили результати готування до злочинів, після чого вони прийшли до висновку, що до вчинення викрадення ОСОБА_6 вони цілком готові. ОСОБА_7 чітко виконуючи відведену йому функцію, проінструктував особу, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, яким чином вони мають діяти гри викраденні ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_7 мав зупинити автомобіль по ряд із пішохідною доріжкою, розташованою уздовж будинку № 3 по проспекту Василя Порика у м. Києві та сидіти на місці водія. У той же час, особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, повинна була залишити салон автомашини та, рухаючись у напрямку проїжджої частини проспекту Василя Порика у м. Києві, дочекатися ОСОБА_6 , пропустити його повз себе, а після того як останній порівняється з автомобілем, наздогнати його ззаду, обхопити рукою та силоміць посадити на заднє сидіння автомобіля, на яке відразу ж сісти самому, контролюючи дії ОСОБА_6 та позбавляючи його можливості чинити будь-який опір.

ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, ще раз узгодили свої спільні дії, спрямовані на вчинення злочинів. Після цього, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_7 , та особі, яка суджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, виїхати до тимчасової споруди, розташованої в садівницькому товаристві «Гідробудівельник», де чекати його розпоряджень. У понеділок 19.11.2007, коли на території садівницького товариства «Гідробудівельник» перебувала найменша кількість відвідувачів, що встановлено багатоденними спостереженнями ОСОБА_7 та особою, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, тобто найменша вірогідність з`явлення можливих небажаних ;свідків вчинення злочину, ОСОБА_5 вирішив реалізувати свій злочинний чисел, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 . Вранці 19.11.2007, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 , та сказав йому і особі, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, прибути до м. Києва.

Особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, та ОСОБА_7 , автомобілем останнього «ГАЗ-31105», д/н НОМЕР_5 , прибули до м. Києва, де ОСОБА_7 на автостоянці «АВВА-Сервіс», розташованій по проспекту Оболонському, 52 у Києві, залишив вище вказаний автомобіль та пересів до автомобіля «ЗАЗ-21013», д/н НОМЕР_10 . На зазначеному автомобілі ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, прибули до човнової станції «Лагуна», розташованій по вул. Прирічній, 17/19 у м. Києві, де стали чекати розпоряджень ОСОБА_5 . ОСОБА_5 , виконуючи покладені на нього функції, звернувся до свого знайомого ОСОБА_11 з проханням надати йому автомобіль «ДеуЛанос», д/н НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_12 , та яким ОСОБА_11 керував за дорученням. При цьому, ОСОБА_5 не повідомляючи ОСОБА_13 про свої злочинні наміри, з метою приховання злочину та уникнення відповідальності за його вчинення, вирішив використати вищевказаний автомобіль для перевезення ОСОБА_6 від місця пересадки останнього з автомобіля ОСОБА_7 , «ВАЗ-21013», д/н НОМЕР_10 , до тимчасової споруди, розташованої на території садівницького товариства «Гідробудівельник». ОСОБА_5 дочекавшись доки ОСОБА_6 залишив своє місце роботи, близько 15 години 32 хвилини повідомила про це ОСОБА_7 , надавши при цьому розпорядження вирушити до гаражного кооперативу, розташованого по вул. Світлицького, 32, у м. Києві для подальшого викрадення ОСОБА_6 , після чого також виїхала за вказаною адресою. Близько 15.51 ОСОБА_6 прибув до гаражного кооперативу, розташованого по вул. Світлицького, 32 у м. Києві, де залишив автомобіль, яким він користувався, після чого пішки прослідував у напрямку свого місця проживання. Побачивши вказаний факт, ОСОБА_7 по конспіративному мобільному телефону повідомив дану інформацію ОСОБА_5 , та на автомобілі «ВАЗ-21013», д/н НОМЕР_10 , разом з особою, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, вирушили до місцевості, прилеглої до будинку АДРЕСА_4 , де стали чекати на ОСОБА_6 .

У свою чергу ОСОБА_5 , на автомобілі «ДеуЛанос», д/н НОМЕР_11 , залишився стояти поряд із гаражним кооперативом, в якому ОСОБА_6 залишав на зберігання свій автомобіль. Діючи згідно раніше узгодженого плану, ОСОБА_7 зупинив автомобіль «ВАЗ-21013», д/н НОМЕР_10 , поряд із пішохідною доріжкою, розташованою уздовж будинку№ 3 по проспекту Василя Порика у м. Києві, про що він повідомив по мобільному телефону ОСОБА_5 .

У той же час, особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, згідно відведеної їй ролі вийшла з автомобіля та пройшла декілька метрів у бік проїжджої частини проспекту Василя Порика у м. Києві, де почала чекати на потерпілого ОСОБА_6 . Близько 15.58 ОСОБА_6 , не будучи знайомим з особою, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, пройшов повз неї. Коли він порівнявся з автомобілем «ВАЗ-21013», д/н НОМЕР_10 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, виконуючи відведені їм ролі, вчинили узгоджені та відпрацьовані спільні дії, спрямовані на викрадення ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_7 відчинив задні ліві двері автомобіля, а особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, ззаду наздогнавши ОСОБА_6 обхопила його правою рукою за плечі, та, скориставшись перевагою у віці та фізичній силі, силоміць посадила його через зазначені двері до салону автомобіля, після чого сама сіла поруч з ОСОБА_6 , будучи готовим до подолання будь-якого опору з боку останнього або вчинення ним спроб визволитися чи покликати про допомогу.

ОСОБА_7 відразу повідомив про викрадення ОСОБА_6 . ОСОБА_5 , та прослідував в напрямку лісопаркової зони, розташованої поряд із будинком № 37 по вул. Прирічній у м. Києві між затоками ріки Дніпро «Собаче Гирло» та «Верблюд». Того ж дня, близько 16.10, ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, на автомобілі «ВАЗ-21013», д/н НОМЕР_10 , доставили ОСОБА_6 до вищевказаної лісопаркової зони, до якої вслід за ними на автомобілі «ДеуЛанос», д/н НОМЕР_11 , прибув ОСОБА_5 . Після цього, особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, силоміць вивела ОСОБА_6 з автомобіля «BA3-21013», після чого підвівши його до автомобіля «ДеуЛанос», посадила ОСОБА_6 на заднє сидіння та сама сіла поруч з ним. ОСОБА_7 , з метою приховання злочину, свідомо залишив двері автомобіля «BA3-21013» відчиненими, а ключ у замку запалення, сподіваючись, що невдовзі цей автомобіль буде викрадений невідомими особами.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 скерував автомобіль «ДеуЛанос» у напрямку смт. Баришівка Київської області, після чого близько 18.24 прибув до вищевказаної тимчасової споруди, розташованої на території садівницького товариства «Гідробудівельник», де ОСОБА_7 обшукав ОСОБА_6 , вилучивши у останнього чоловічу сумочку з документами та мобільний телефон, чим позбавив останнього можливості зателефонувати та покликати про допомогу. Після цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, діючи узгоджено між собою, згідно раніше схваленого ними плану, незаконно позбавили волі ОСОБА_6 та помістили його до одного з кунгів у тимчасовій споруді, наділи на його руки наручники, надані ОСОБА_7 , при цьому пристебнувши потерпілого за руку до ліжка. Близько 19.11 19.11.2007, ОСОБА_5 зі свого конспіративного телефону з абонентським номером НОМЕР_8 зателефонував дочці потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_14 , який надав ОСОБА_6 , при цьому під загрозою фізичної розправи, наказав останньому повідомити доньку про те, що найближчим часом він додому не повернеться у зв`язку із власними справами. ОСОБА_6 , реально сприймаючи погрози ОСОБА_5 , переживаючи за своє життя та здоров`я, скорився та виконав вимогу останнього.

Після цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, діючи узгоджено, згідно раніше розподілених між ними функцій, стали примушувати ОСОБА_6 , як керівника TOB АТА «Крунк», до виконання умов договору, пов`язаних з передачею права власності на літак «АН- 26Б», заводський номер 12703, на привабливих для ОСОБА_5 умовах та до пізньої ночі, перебуваючи у зазначеному місці, незаконно утримуючи ОСОБА_6 , примушували останнього, як керівника ТОВ АТА «Крунк», до виконання умов договору з підприємством, де ОСОБА_5 був керівником. При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, примушували ОСОБА_6 до вживання ним спиртних напоїв. У вечірній час 19.11.2007, ОСОБА_5 вирушив до м. Києва з метою забезпечення собі алібі, а ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, виконуючи відведені їм ролі, охороняли ОСОБА_6 , утримуючи при цьому його в кунзі.

20.11.2007, в період часу з 03.26 по 3.56, ОСОБА_6 скориставшись тим, що ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, спали, з мобільного телефону, який він спромігся від них приховати, відправив шість СМС-повідомлень ОСОБА_14 та працівнику СБУ ОСОБА_15 , повідомляючи про своє викрадення. Того ж дня, близько 13.47, ОСОБА_14 шукаючи свого батька, зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила його про викрадення ОСОБА_6 . Дізнавшись про наявність у ОСОБА_6 мобільного телефону, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 , та повідомила останнього про вищезгаданий факт.

З метою уникнення викриття та притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, ОСОБА_5 позбувся конспіративного мобільного телефону з СІМ - картою з абонентським номером НОМЕР_8 , а ОСОБА_7 позбувся конспіративної СІМ - карти з абонентським номером НОМЕР_7 . Однак, з метою безперешкодного продовження вчинення злочинів, ОСОБА_5 підключив до свого мобільного телефону «Нокіа-8800», яким він користувався раніше, СІМ - карту з абонентським номером НОМЕР_12 , яка раніше ним не використовувалась. При цьому, ОСОБА_5 нічого не повідомила про це ОСОБА_7 , в результаті чого в останнього обірвався з ним зв`язок. Для відновлення зв`язку з ОСОБА_5 , коригування та узгодження з ним подальших дій, ОСОБА_7 того ж дня, проінструктувавши та залишивши особу, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, охороняти ОСОБА_6 , громадським транспортом вирушив до м. Києва.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, 19.11.2007 , починаючи з 18.30, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, діючи узгоджено, згідно раніше розподілених між ними функцій, перебуваючи у тимчасовій споруді садівницького товариства «Гідробудівельник», стали примушувати ОСОБА_6 , як керівника TOB АТА «Крунк», до виконання умов договору, пов`язаних з передачею права власності на літак «АН-26Б», заводський номер 12703, на привабливих для ОСОБА_5 умовах, з метою повернення коштів у розмірі 46121,03 доларів США.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , після спільного вживання спиртних напоїв, змушували ОСОБА_6 вживати спиртні напої, сподіваючись, що останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, швидше погодиться на їх пропозицію з метою виконати умови договору з підприємством, де ОСОБА_5 був керівником. При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з відома особи, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, вимагали у ОСОБА_6 , як керівника ТОВ АТА «Крунк», до виконання умов договору з підприємством, де ОСОБА_5 був керівником, та передати право власності на літак «АН-26Б», заводський номер 12703, ОСОБА_5 , на вигідних для останнього умовах, з урахуванням неповернутих коштів у сумі 46121,03 доларів США згідно умов розірваного ОСОБА_6 договору від 03.01.2005 № 03/01-2005 щодо лізингу літака «АН-26», заводський номер 77-05. Під час цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 погрожували ОСОБА_6 насильством, а саме тривалим незаконним позбавленням волі та утриманням у зазначеній тимчасовій споруді.

У свою чергу, особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, виконуючи раніше визначену для неї функцію, діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , спостерігала за навколишньою обстановкою, щоб у разі виявлення сторонніх осіб попередити про це співучасників злочину та за діями ОСОБА_6 , з метою запобігання вчинення ним спроб втечі та виклику допомоги.

ОСОБА_6 , приховавши при собі від ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особи, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, один зі своїх мобільних телефонів, не погодився виконати вимоги щодо передачі права власності на літак, сподіваючись скористатися зазначеним мобільним телефоном для виклику допомоги під час його утримання, чекаючи сприятливого для цього моменту.

У вечірній час 19.11.2007, не досягши спільної мети щодо примушування ОСОБА_6 , як керівника TOB АТА «Крунк», до передачі права власності на літак, ОСОБА_5 вирушив до м. Києва з метою забезпечення собі алібі, а ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, виконуючи відведені їм ролі, продовжували охороняти ОСОБА_6 , незаконного утримуючи останнього в кунзі.

Крім того, 20.11.2007, в період часу з 03.26 до 03.56, ОСОБА_6 з мобільного телефону, який він спромігся приховати від ОСОБА_7 , скориставшись тим, що охоронці у цей час спали, відправив шість CMC - повідомлень ОСОБА_14 та працівнику СБУ ОСОБА_15 , повідомляючи про своє викрадення.

Того ж дня, близько 13.47, ОСОБА_14 , шукаючи свого батька, зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила його про викрадення ОСОБА_6 . Дізнавшись про наявність у ОСОБА_6 мобільного телефону, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 , та повідомив його про вищезгаданий факт.

З метою уникнення викриття та притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, ОСОБА_5 позбувся конспіративного мобільного телефону з СІМ - картою з абонентським номером НОМЕР_8 , а ОСОБА_7 позбувся конспіративної СІМ - карти з абонентським номером НОМЕР_7 . Однак, з метою безперешкодного продовження вчинення злочинів, ОСОБА_5 підключив до свого мобільного телефону «Нокіа- 8800», яким він користувався раніше, СІМ - карту з абонентським номером НОМЕР_12 , яка раніше ним не використовувалась. При цьому, ОСОБА_5 нічого не повідомив про це ОСОБА_7 , в результаті чого в останнього обірвався з ним зв`язок.

Для відновлення зв`язку з ОСОБА_5 , коригування та узгодження з ним подальших дій, ОСОБА_7 , того ж дня, проінструктувавши та залишивши особу, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, охороняти ОСОБА_6 , громадським транспортом вирушив до м. Києва. Того ж дня, у вечірній час, ОСОБА_7 зустрів ОСОБА_5 поряд із будинком № 29 по вул. Тимошенка у м. Києві, де мешкав останній. Обговоривши ситуацію, яка виникла, вони дійшли згоди, що для приховання раніше вчинених ними злочинів необхідно вчинити вбивство ОСОБА_6 . Окрім цього, його необхідно відвезти до місця вчинення вбивства, розташованого поряд із селом Ровжі Вишгородського району Київської області, де спробувати примусити ОСОБА_6 до виконання ним, як керівником TOB АТА «Крунк», до виконання умов договору з підприємством, де ОСОБА_5 був керівником, після чого незалежно від результатів, вбити його для збереження майнових прав ОСОБА_5 на вищевказаний літак.

Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на автомобілі «VOLKSWAGEN TOUAREG», д/н НОМЕР_13 , вирушили до садового товариства «Гідробудівельник», розташованого біля залізничної платформи у селі Коржі,Баришівського району, Київської області, після чого прибули до тимчасової споруди, розташованої на ділянках №№ 83, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 97. У вказаному місці ОСОБА_5 , завантажив до багажника свого автомобіля, до якого він завчасно поклав моток клейкої стрічки типу «скотч» та мотузку, радіаторну чавунну батарею парового опалення, щоб використати вказані предмети під час вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 шляхом утоплення його у воді.

Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наказали особі, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, розбудити, одягти та вивести ОСОБА_6 . Виконавши отриманий наказ, особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, силоміць посадила ОСОБА_6 на заднє сидіння автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG», д/н НОМЕР_13 , після чого сама сіла поруч з ним. ОСОБА_7 у свою чергу сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_5 сівши за кермо, скерував автомобіль через м. Київ до раніше обраного ним місця майбутнього вбивства ОСОБА_6 , розташованого у лісосмузі, поряд із обвідним каналом в селі Ровжі, Вишгородського району, Київської області. На вказане місце ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, прибули та доставили туди потерпілого ОСОБА_6 зранку 21.11.2007.

Протягом дня ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від19.02.2016, перебуваючи у зазначеному місці, незаконно позбавивши ОСОБА_6 волі, утримуючи його, чекали темряви для вчинення його вбивства, з метою приховання раніше вчинених ним злочинів та при цьому примушували потерпілого, як керівника ТОВ АТА «Крунк», до виконання умов договору з підприємством, де ОСОБА_5 був керівником. При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вживали горілку, у зв`язку з чим перебували у стані алкогольного сп`яніння, а також примушували ОСОБА_6 до вживання спиртних напоїв.

ОСОБА_6 , сподіваючись після відправлення ним смс-повідомлень, на прибуття допомоги та порятунок, відмовлявся виконати вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особи, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, направлені на передачу права власності на літак.

Достовірно знаючи, що ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_14 про своє викрадення, у зв`язку з чим про вказаний факт вже може бути відомо правоохоронним органам, ОСОБА_5 зрозумів, що за браком часу йому не вдасться примусити ОСОБА_6 до передачі йому права власності па літак «АН-26Б», заводський номер 12703, прийняв рішення щодо вбивства ОСОБА_6 без передачі ним йому, права власності на літак «АН-26Б», заводський номер 12703.

Спосіб вбивства ОСОБА_6 , а саме утоплення останнього у обвідному каналі, розташованому поряд із селом Ровжі, Вишгородського району, Київської області, як у найбільш малолюдному місці, був раніше узгоджений між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особою, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від19.02.2016, що дозволяло ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особі, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, приховати труп ОСОБА_6 , таким чином знищивши сліди злочинів та запобігти можливості їх притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, підтвердили свою готовність виконати узгоджений ними раніше план щодо вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 . Того ж дня, близько 22 години, ОСОБА_5 відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_7 , та особою, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, на вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 , повідомив останніх щодо виконання кожним із них узгоджених активних дій, спрямованих на умисне протиправне позбавлення життя потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 , з метою приховання раніше вчинених ними кримінальних правопорушень, а саме викрадення потерпілого ОСОБА_6 та примушування його, як керівника ТОВ АТА «Крунк», до передачі майнових прав на літак, ОСОБА_5 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, витягли з багажника автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG», д/н НОМЕР_13 , радіаторну чавунну батарею. Після цього, особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, за вказівкою ОСОБА_5 , витягнула ОСОБА_6 та поклала його на землю, поряд із батареєю, при цьому особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з метою подолання опору ОСОБА_6 нанесли останньому не менше п`яти ударів руками та ногами в різні його частини тіла, у зв`язку з чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді переломів правих четвертого та п`ятого ребер, крововиливів у м`які тканини у правій заушній та скроневій області та у м`які тканини передньої частини лівої гомілки. Після цього, ОСОБА_7 подав особі, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, вищевказані моток клейкої стрічки типу «скотч» та мотузку, якими особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, та ОСОБА_5 зв`язали ОСОБА_6 руки та ноги, після чого прив`язали останнього спиною до батареї. З метою позбавлення ОСОБА_6 можливості самостійного звільнення, коли він буде перебувати у воді, ОСОБА_5 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, завели за спину його руки, після чого їх зв`язали.

У той же час ОСОБА_7 , діючи спільно з особою, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, та ОСОБА_5 , та виконуючи відведену йому роль, на вимогу останнього, пішов до мосту через обвідний канал та поміряв там глибину, про що повідомив ОСОБА_5 , а після цього став спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб в разі виявлення сторонніх осіб завчасно повідомити співучасників злочину.

Особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, та ОСОБА_5 у свою чергу, поклали зв`язаного ОСОБА_6 з прив`язаною до його спини батареєю до багажника автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG», д/н НОМЕР_13 . Близько 2.30, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, силоміць почали заливати в горло ОСОБА_6 горілку, при цьому періодично стискати пальцями шию потерпілого, щоб він силоміць її ковтав. Під час цього, ОСОБА_7 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, діючи узгоджено з ОСОБА_5 , спричинили ОСОБА_6 перелом верхнього правого рогу щитовидного хряща.

Близько 23 години, ОСОБА_5 скерував свій автомобіль «VOLKSWAGEN TOUAREG», д/н НОМЕР_13 , на міст через обвідний канал, розташований поряд із селом Ровжі, Вишгородського району, Київської області. На мосту, ОСОБА_5 та особа, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, діючи узгоджено з ОСОБА_7 , витягнули зв`язаного ОСОБА_6 із прив`язаною до його спини батареєю, після чого скинули його з мосту у воду, таким чином умисно вчинили вбивство останнього.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної та медико-криміналістичної експертизи № 267/15 від 09.07.2015, під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому правого верхнього рогу щитоподібного хряща з крововиливами в м`які тканини в ділянці перелому, з початковими клітинними реактивними змінами; прямі переломи четвертого і п`ятого ребер справа на межі кістково-хрящового з`єднання з крововиливами в надкісницю та м`які тканини в місцях переломів з початковими реактивними змінами; нерівномірні крововиливи в м`які тканини правої заушної та виличної області; крововилив на передній поверхні лівої голені у верхній третині.

Смерть ОСОБА_6 настала в результаті асфіксії, про що свідчать: крововиливи в з`єднувальну оболонку очей, венозне повнокров`я внутрішніх органів; темна рідка кров в порожнині серця та великих судинах; легені повністю займають плевральні порожнини; чисельні краплеподібні крововиливи під вісцеральну плевру легень; вогнища ателектазу, дістелектазу, гострої емфіземи, вогнищевий набряк легень.

Враховуючи, що тіло тривалий час (близько 10-12 діб) перебувало на дні водойми, виникнення верхнього перелому правого верхнього рогу щитоподібного хряща з крововиливами в м`які тканини в ділянці перелому незадовго до настання смерті не дозволяють комісії категорично стверджувати з чим пов`язаний розвиток асфіксії, з утоплениям чи зі стисканням органів шиї «при обставинах, викладених в матеріалах справи, а саме: 21.12.2007, приблизно о 22 год. 30 хв. при заливанні силоміць в горло ОСОБА_6 горілки та періодичному стисканні ОСОБА_7 і особою, яка засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2016, пальцями шиї ОСОБА_6 , щоб той ковтав», або інших травматичних дій в ділянці шиї.

Крім того, 06.12.2007 за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час обшуку виявлено та вилучено сто патронів із стальним сердечником для пістолета системи Макарова, калібру 9 мм, які, згідно висновку судово-балістичної експертизи від 19.12.2007 № 285, є боєприпасами до нарізної військової вогнепальної зброї. Вказані патрони у березні 2007 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_5 незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої досудовим слідством особи, біля тимчасової споруди у вигляді бетонного гаражу та двох кунгів, обшитих фанерою, збудованої ним же на території ділянок №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 садівницького товариства "Гідробудівельник", розташованого поряд із зупиночною залізничною платформою у селі Коржі Баришівського району Київської області. Дані бойові припаси ОСОБА_5 переніс до місця свого проживання, де незаконно їх зберігав.

Зазначені кримінальні правопорушення кваліфіковано за пунктами 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. З ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. З ст. 355 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 .

22.01.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. З ст. 355, ч. 1 ст. 396 КК України.

28.08.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктами 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

21.06.2016 щодо ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження в частині повідомленої підозри про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

30.08.2016 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше пред`явленої підозри про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. З ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. З ст. 355 КК України.

Вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджуються матеріалами досудового розслідування, а саме:

протоколом огляду місця події від 01.12.2007, згідно якого оглянуто труп чоловіка, виявленого та вилученого з дна обвідного каналу в районі мосту поряд із с. Ровжі, Вишгородського району, Київської області;

протоколом обшуку від 06.12.2007, а саме квартири АДРЕСА_7 ;

протоколом огляду та вилучення від 14.12.2007, згідно якого в квартирі АДРЕСА_8 , де мешкає ОСОБА_16 виявлено та вилучено одяг, в якому знаходився останній на час вчинення ним злочинів;

протоколом особистого обшуку ОСОБА_5 від 30.11.2007;

протоколом огляду речей від 21.04.2008;

протоколом огляду предметів від 21.04.2008;

документацією витребуваною в ТОВ «Крунк», а саме: договором лізингу літака «АН-26», заводський номер 77-05, з додатками та доповненнями, експертною декларацією на повітряне судно, договором купівлі-продажу літака «АН-26Б», заводський номер 12703, у двох редакціях, з додатком, копією платіжного доручення, а також актами звірки розрахунків, додатками до договору фінансового лізингу, актами прийому-передачі літака «АН-26», заводський номер 77-05;

протоколом виїмки від 29.02.2008, згідно якого в ТОВ «Крунк» вилучено документацію, яка стосується договірних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

протоколом виїмки від 14.04.2008, згідно якого в Київському регіональному управлінні КБ «ПриватБанк» вмлучено документацію, яка стосується цивільно-правових відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ;

протоколом виїмки від 12.04.2008, згідно якого в Подільському РУ ГУМВС України в м. Києві вилучено документацію, яка стосується перевірки повідомлення про викрадення людини 19.11.2007; протоколом огляду місця події від 11.04.2008, згідно якого за адресою: м. Київ, проспект Радянської України, 8, виявлено та вилучено автомобіль «BA3-21013», жовтого кольору, із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_14 ;

протоколом виїмки від 22.02.2008, згідно якого вилучено план території садівничого товариства «Гідробудівельник»;

протоколом огляду та вилучення у ОСОБА_14 вилучено мобільний телефон «Самсунг», від 21.04.2008;

протоколом огляду місця події від 02.12.2007, згідно якого оглянуто автомобіль ОСОБА_5 «Фольксваген Таурег»;

інформацією знятою з каналів зв`язку ПрАТ «Київстар» щодо з`єднань номерів абонентів НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 (номери телефонів ОСОБА_5 ) та ІМЕІ НОМЕР_21 (ІМЕІ мобільного телефону ОСОБА_5 ), а також ЗАТ «Український мобільний зв`язок» щодо з`єднань номеру абонента НОМЕР_22 (номер телефону ОСОБА_6 ); протоколом дослідження інформації знятої з каналів зв`язку; висновком повторно комісійної судово-медичної експертизи №57 від 26.04.2011;

висновком судової медико-криміналістичної експертизи №112-МК від 08.04.2008; висновком судово-хімічної експертизи №10-16 від 18.03.2008; висновком судово-імунологічної експертизи №111 від 24.03.2008; висновком судово-імунологічної експертизи №108 від 07.03.2008; висновком судово-імунологічної експертизи №104 від 11.03.2008; висновком психофізіологічної експертизи №0080 від 17.03.2011; висновком психофізіологічної експертизи з використанням поліграфа №0000464 від 04.04.2011;

показами потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_17 ;

показами свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_12 , ОСОБА_32 ;

показами підозрюваного ОСОБА_16 ;

іншими матеріалами в своїй сукупності.

08.04.2014 постановою Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_5 оголошено в розшук.

З огляду на викладене, в ході досудового розслідування виникла необхідність у отриманні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, просили надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку прокурора та слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, не з`являється на виклики в орган досудового розслідування та переховується, інформацією про його місце перебування органу досудового розслідування невідоме, що стало підставою оголошення останнього в розшук.

Слідчий у своєму клопотанні посилався на те, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового слідства, за місцем проживання відсутній, на виклики слідчого не реагує.
Крім того, слідчим, доведено, що ним добросовісно, ефективно й належним чином, з дотриманням вимог Закону здійснюється заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.ст. 132-145 КПК України.
Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному випадку до ОСОБА_5 може бути застосований лише у разі, якщо слідчим, прокурором буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органів досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
З огляду на подані суду матеріали, враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, ступінь його тяжкості, дані про особу підозрюваного, наявність даних про застосування в кримінальному провадженні дієвих засобів, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 переховується від слідства.
При цьому суд зазначає, що переховування це насамперед активі дії особи спрямованої на зникнення, зміну місця проживання, виїзду в іншу місцевість, зміну засобів зв`язку з метою ухилення від слідства та перешкоджання провадженню тощо.
Таким чином, обставини викладені в клопотанні про надання дозволу на затримання з метою приводу й обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 176-178, 189, 184, 190, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Брянка Луганської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з метою приводу до Вишгородського районного суду Київської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено 23 вересня 2019 року о 17 годині 20 хвилин.
Відповідно до ч. 2 ст. 190 КК України слідчий суддя зазначає відомості щодо слідчого та прокурора, за клопотанням яких постановлена ухвала: прокурор Вишгородського районного відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області, юрист 1 класу ОСОБА_3 , АДРЕСА_9 , телефон НОМЕР_23 .
Слідчий СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , 07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 3, телефон НОМЕР_24 ) 22-061.

Слідчий суддя ОСОБА_1