Провадження № 1-в/761/531/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання ДУ «Київський слідчий ізолятор» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ворзель Київської області, громадянина України, засудженого 09.02.2018 року вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч.2 ст. 156 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком восьми років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:
30.10.2019 року в провадження Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання ДУ «Київський слідчий ізолятор» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , засудженого 09.02.2018 року вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч.2 ст. 156 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком восьми років позбавлення волі, який почав відбувати покарання з 24.08.2015 року. При цьому до строку відбуття покарання ОСОБА_4 зараховано термін його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 24.08.2015 року до дня набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 26.04.2018 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , станом на 09.10.2019 року фактично відбув 2/3 призначеного за вироком суду строку покарання. Відбуваючи покарання в Державній установі "Київський слідчий ізолятор", зарекомендував себе позитивно, має чотири заохочення правами начальника ДУ «Київській слідчий ізолятор», стягнень не має, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, виконує законні вимоги адміністрації ДУ «Київській слідчий ізолятор», у зв`язку з чим може бути звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання. З 03.12.2018 року працевлаштований в господарчу обслугу на посаду підсобного робітника, до праці ставиться сумлінно.

В судовому засіданні прокурор заперечував з приводу задоволення клопотання з урахуванням кількості епізодів злочину, фактичного строку відбутого покарання. Вважає, що відсутні фактичні дані, що свідчать, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення.

Представник ДУ «Київського слідчого ізолятора» ОСОБА_5 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав внесене клопотання та просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Заслухавши пояснення засудженого, представника ДУ «Київського слідчого ізолятору», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Тобто, застосування цього закону є правом суду, а не беззастережним обов`язком.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частина 3 ст. 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Тобто, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Судом встановлено, що вироком Ірпінського міського суду Київської області від 09.02.2018 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 156 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком восьми років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.04.2018 року вирок Ірпінського міського суду Київської області від 09.02.2018 року відносно ОСОБА_4 був залишений без змін.

Відповідно до змісту вироку ОСОБА_4 визнаний винуватим в скоєнні тяжкого умисного злочину, вчиненого стосовно малолітніх осіб.

Виправлення засудженого повинно підтверджуватись його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття всього строку покарання.

При цьому сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 24.08.2015 року.

З характеристики засудженого убачається, що за період утримання в установі він зарекомендував себе позитивно, працевлаштований в господарчу обслугу на посаду підсобного робітника з 03.12.2018 року, до праці ставиться сумлінно. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує вірно, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова освіта», «Підготовка до звільнення».

Станом на 09.10.2019 року засуджений відбув більше 2/3 призначеного судом строку покарання.

Суд вважає, що на даний час звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання умовно-достроково строком більше ніж один рік, з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення стосовно малолітніх осіб, особу засудженого, не буде гарантувати цілі покарання, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним в ст. ст. 50, 65 КК України. Матеріали клопотання та особової справи не містять таких відомостей, що свідчать про усунення з психіки особи нахилів, що сприяли вчиненню злочину, прищеплення таких навичок у поведінці та дисципліні праці, побуті, що виключають можливість вчинення нових злочинів.

Зазначені в клопотанні дані не свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці виправився і до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставин клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст.392, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання ДУ «Київський слідчий ізолятор» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1