Справа № 751/8844/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/529/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003992 від 08.06.2018 року , за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 квітня 2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове Білогорського району Амурської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 26.09.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, пом`якшити його, та призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить пом`якшити призначене судом покарання або повернути справу на новий судовий розгляд.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 квітня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому визначено рахувати з 07.12.2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено без змін - тримання під вартою.

Стягнуто з нього на користь держави процесуальні витрати в сумі 9438 грн. 00 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 вважає вирок в частині призначеного покарання занадто суворим, так як суд 1 інстанції не в повній мірі врахував дані про особу його підзахисного.

Зокрема, в порушення вимог ст. ст. 65, 66 КК України, суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_6 , маючи житло, фактично не може їм користуватися, оскільки разом з ним та його матір`ю інвалідом 2 групи проживає рідна сестра та її вісім дітей, в зв`язку з чим він вимушений був проживати у підвальному приміщенні та не міг вести нормальний спосіб життя.

На думку сторони захисту, в даному випадку, суд мав можливість застосувати до його підщзахисного мінімальне покарання, визначене ч. 2 ст. 289 КК України, що відповідало б загальним засадам призначення покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, обвинувачений вважає, що призначене йому покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки судом не в достатній мірі враховано характер вчиненого злочину, його наслідки та дані про особу.

Також апелянт вважає безпідставними посилання прокурора на повторність та спосіб вчиненого злочину, так як вказані ознаки є кваліфікуючими.

В запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника прокурор вважав вирок суду законним та обґрунтованим, призначене покарання таким, що відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, просив в задоволенні апеляційних скарг сторони захисту відмовити.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 08.06.2018 року, в нічний час, ОСОБА_6 , діючи умисно та повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, всупереч волі власника, шляхом зламу навісного замка, проник на прибудинкову територію будинку АДРЕСА_2 , де шляхом запуску двигуна мотоцикла марки «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за допомогою ключа, який знаходився у замку запалювання та подальшого руху, перемістивши його до прибудинкової території буд. 67 по вул. М. Небаби у м. Чернігові, тим самим незаконно заволодів мотоциклом марки «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на суму 3205 грн. 40 коп.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили подані ними апеляційні скарги задовольнити з викладених в них підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарги, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винність ОСОБА_6 в скоєному кримінальному правопорушенні відповідають встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

В судовому засіданні суду 1 та апеляційної інстанцій ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, просив призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, врахувавши наявність тяжких хвороб.

Дії обвинуваченого судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше сховище.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що його обтяжує, - рецидив злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його сімейний та матеріальний стан, вік та стан здоров`я, висновок органу пробації про неможливість його виправлення без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції від суспільства, -обґрунтовано дійшов висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах строку, наближеного до мінімального, передбаченого санкцією інкримінованої статті, без конфіскації майна, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, всі обставини, на які посилається сторона захисту в своїх апеляційних скаргах, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, тому доводи в цій частині не заслуговують на увагу.

Також судом 1 інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 було враховано і стан здоров`я останнього. Про наявність тяжких захворювань у обвинувачено, останній і його захисник повідомляли суд 1 інстанції, і дана інформація судом сприймалась зі слів та враховувалась при призначенні покарання, апеляційному ж суду надано медичне підтвердження його хвороби. На думку колегії суддів, в даному випадку, доводи сторони захисту про те, що судом не враховано наявність тяжких хвороб не заслуговують на увагу. Тому ця обставина не може бути підставою для призначення більш м`якої міри покарання.

Також колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 квітня 2019 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4