УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАНИ
25 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 757/29844/19-к
провадження № 51-5811 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року частково задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 і встановлено процесуальний строк тривалістю 30 днів для проведення досудового розслідування та прийняття прокурором одного з передбачених частиною 1 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) процесуальних рішень у кримінальному провадженні № 0000368.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за скаргою прокурора на зазначену ухвалу слідчого судді відмовлено на підставі частини 4 статті 399 КПК.
У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх вимог прокурор ОСОБА_4 посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року і вважає що в даному випадку слідчим суддею постановлено ухвалу, не передбачену кримінальними процесуальними нормами.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до пункту 8 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення. Як неодноразово наголошував Верховний Суд, стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначено, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, у постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18) щодо права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, визначено в статті 309 КПК і цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає. Так, Київський апеляційний суд ухвалою від 03 жовтня 2019 року на підставі частини 4 статті 399 КПК України відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді вважаючи, що оскаржуване рішення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Оскаржувана ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року, якою частково задоволено клопотання захисника про встановлення строку досудового розслідування, до зазначеного переліку не входить.
Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.
Отже, Київський апеляційний суд, керуючись статтями 307, 309, 399, 422 КПК, встановив, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року не підлягає апеляційному оскарженню та обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.
Зазначена позиція кореспондує з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 жовтня 2019 року (справа № 757/37346/18-к), згідно з яким передбачений частиною 2 статті 28 КПК обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі частини 6 статті 28 КПК, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень статті 114 КПК. Таким чином, ухвали слідчих суддів, постановлені в порядку статті 28, статті 114 КПК, окремому апеляційному оскарженню відповідно до положень статті 309 КПК не підлягають.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року.
Ухвала Суду остаточна й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3