№707/2358/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2019 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000882 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тубільці Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 , 30.09.2018 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на березі річки Дніпро в адміністративних межах с. Лозівок Черкаського району Черкаської області, діючи умисно (усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно (скориставшись тим, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає), з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з дерев`яного мосту, викрав спінінг (фідер) марки ТRANSIT 3600, чорного кольору з котушкою марки DAIWA REGAL-Z, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку експерта № 8/593 від 23.09.2019 становить 2834,69 грн., чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вище вказану суму.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
У порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без участі потерпілого ОСОБА_5 , від якого надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, з проханням вирішити міру покарання на розсуд суду, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у ракурсі норм ст. 91 того ж Кодексу.

Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав, щиро розкаявся, просив призначити йому покарання у виді штрафу. Обвинувачений підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину на досудовому слідстві. Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.
Мотиви призначення відповідного покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання (зокрема державний обвинувач просив призначити обвинуваченому міру покарання у виді штрафу і обвинувачений погодився з таким покаранням, запевнивши що має змогу сплатити штраф);

досудову доповідь пробаційного органу;

відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття);

ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості;

особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (корисливі наміри), спосіб (таємні дії), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (негативних наслідків не настало, оскільки викрадене майно повернуто власнику), як обтяжуюча обставина вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння;
поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій, яка була спрямована на встановлення обставин події;
особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у скоєному, на час вчинення злочину судимості не має, за місцем проживання характеризується негативно (згідно довідки з Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 23.09.2019 року ОСОБА_4 схильний до вживання алкоголю, офіційно не працюючий; з сімї ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у 2019 році вилучено дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за неналежне виконання батьківських обов`язків), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, непрацюючого.

За вищевикладених обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді штрафу.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Цивільний позов не заявлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Майнова шкода становить 2834,69 грн.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, у сумі 628,04 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким суду було надано відповідні постанови про їх визнання такими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд
з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 ст. 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.).
Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме:

спінінг марки ТRANSIT 3600, з котушкою марки DAIWA, що передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити останньому, як власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта по справі на суму 628,04 грн.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1