Номер провадження № 1-кп/243/672/2019
Номер справи 243/6843/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» липня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинуваченої ОСОБА_4 ,
- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000132 від 24 червня 2019 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координація правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області 27 червня 2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, українки, громадянки України, не працюючої, з повною середньою освітою, не заміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні немає, інвалідом не являється, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 110 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , діючи всупереч Конституції України, в період з початку листопада 2018 року, точна дата в ході судового розгляду не встановлена, по 11 листопада 2018 року за попередньою змовою групою осіб умисно вчиняли дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Згідно вимог ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.
Наприкінці 2013 року Російською Федерацією із залученням її Збройних Сил вирішено здійснити протиправні умисні дії, спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема, шляхом окупації частини території України, а саме території АР Крим та м. Севастополь з метою подальшої її анексії та окупації території Донецької та Луганської областей. Мотивами зазначених дій послугували Євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які були розцінені як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ. що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці з НАТО з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації, та денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України.
Досягти зазначеної мети вказані особи вирішили шляхом ведення агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, у тому числі з використанням підрозділів Збройних Сил Російської Федерації, окупації території України, створення і фінансування па окупованих територіях України терористичних організацій та вчинення інших злочинів.
Так, 07 квітня 2014 року у м. Донецьку Донецької області невстановленими особами за підтримки РФ на виконання завдання щодо зміни меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, з метою здійснення терористичної діяльності створено «Донецьку народну республіку», яка у відповідності до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.
Також, 07 квітня 2014 року у м. Донецьк Донецької області прибічниками ідеї відокремлення Донецької області від України видано «Акт о провозглашении государственной самостоятельности Донецкой народной республики», яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11 травня 2014 року, на порушення порядку встановленого Конституцією України, так названого «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності «ДНР» та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.
Після цього 11 травня 2014 року в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України ватажками терористичної організації «ДНР» за підтримки РФ проведено так названий «загальний обласний референдум», за результатами якого 12 травня 2014 року проголошено про суверенітет «Донецької народної республіки» на території Донецької області.
При цьому, з квітня 2014 року триває силове захоплення та подальше утримання захопленої частини території Донецької області представниками терористичної організації «ДНР». Як наслідок, частина території Донецької області опинилась під контролем представників терористичної організації «ДНР» та відповідно до Постанови Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постановою Верховної Ради України № 252- VIII від 17 березня 2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування». Закону України від 18 січня 2018 року «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» набула статусу тимчасово окупованої території.
Водночас, з метою створення, в очах міжнародної спільноти та місцевих мешканців, образу «ДНР» як легітимного державного у творення, ватажками «ДНР» прийнято рішення щодо поступового створення та функціонування структурних підрозділів «ДНР» - окремих «органів та установ» так званих «політичного та силового блоків ДНР» та з метою надання вигляду законності їх діяльності, ватажками зазначеної терористичної організації прийнято ряд документів із ознаками нормативності, проте які є нікчемними відповідно до законодавства України.
Так, 14 травня 2014 року на тимчасово окупованій території Донецької області представниками терористичної організації «ДНР» введено в дію так звану «Конституцию ДНР», якою визначено систему так званих «органів державної влади ДНР», в якій як «законодавчий орган» визначено «Народный совет ДНР», до складу якого увійшло 100 так званих «депутатов», адресою розташування якого є АДРЕСА_3 .
Надалі, продовжуючи злочинні дії, спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, з метою подальшого визнання державної самостійності «ДНР» та законності існування так званих «органів державної влади ДНР», придания в очах світової спільноти легітимності виборчому процесу, окремими учасниками «ДНР» за підтримки представників влади РФ на порушення порядку, встановленого діючим законодавством України, організовано проведення 11 листопада 2018 року в населених пунктах на тимчасово окупованій території Донецької області так званих «выборов главы ДНР и депутатов народного совета ДНР».
Для реалізації вказаного плану на тимчасово окупованій території Донецької області створено 408 так званих «участковых избирательных комиссий», зокрема декілька з них у м. Горлівка.
Так, у жовтні 2018 року, точна дата органом під час судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 перебуваючи по місцю розташування Загальноосвітньої школи № 47 м. Горлівка за адресою: Донецька область, м. Горлівка, пр-т Леніна, 229, діючи з особистих мотивів, надала свою добровільну згоду на пропозицію директора ЗОШ № 47 м. Горлівки, щодо занесення її до списку учасників виборчої комісії № 14, для участі в організації та проведенні виборів спрямованих на обрання голови т.зв. «ДНР» та «депутатів народної ради ДНР», та призначення її на посаду голови дільничної виборчої комісії № 14, яка була розташована в приміщенні Загальноосвітньої школи № 47 м. Горлівка за адресою: Донецька область, м. Горлівка, пр-т Леніна, 229.
При цьому, ОСОБА_4 , як голова дільничної виборчої комісії № 14 на виконання поставлених цілей та завдань, спрямованих на досягнення мети щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи умисно, забезпечувала підготовку виборів та організацію виборчого процесу під час виборів т.зв. «голови ДНР» та т.зв. «депутатів народної ради ДНР».
11 листопада 2018 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, точний час під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 прибула до приміщення виборчої комісії № 14, по місцю розташування Загальноосвітньої школи № 47 м. Горлівки за адресою: Донецька область, м. Горлівка, пр-т Леніна, 229, де прийняла участь в проведенні голосування щодо виборів т.зв. «голови ДНР» та т.зв. «депутатів народної ради ДНР», а саме: виконувала організаційно - розпорядчі, адміністративні функції, надавала вказівки щодо організації роботи іншим членам комісії, організовувала процес роботи дільниці, а також надавала консультації виборцям у випадку виникнення питань пов`язаних з голосуванням. Після завершення голосування голова, заступник голови секретар та члени комісії підрахували бюлетені й упакували їх у декілька пакунків на яких в подальшому голова комісії, заступник голови комісії поставили свої підписи. Після чого було складено відповідний протокол про результати голосування, де розписались голова, заступник голови та члени комісії. Відразу після чого, заступник голови дільничної виборчої комісії № 14 відвіз зазначені протоколи підсумку голосування та бюлетені до т.зв. «Горлівської міської адміністрації», яка була розташована за адресою: м. Горлівка, проспект Перемоги, 67 де передав їх невстановленим представникам т.зв. «ДНР».
За таких обставин 11 листопада 2018 року в окремих містах та районах Донецької області, що є тимчасово окупованими, всупереч законодавству України проведені так звані «выборы главы ДНР и депутатов народного совета ДНР», за результатами яких ОСОБА_7 проголошено «главой ДНР» та обрано 100 так званих «депутатов народного совета ДНР».
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 110 КК України, тобто умисні дії, вчиненні з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчиненні за попередньою змовою групою осіб

26 червня 2019 року Прокурор Відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координація правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області юрист 1 класу ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 24 червня 2019 року, з однієї сторони та підозрювана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншої сторони, за участю захисника - адвоката ОСОБА_9 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщені 3-го відділення (з дислокаціє в м. Краматорськ) СВ 2-го Управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного Управління СБ України в Донецькій та Луганських областях за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Ярослава Мудрого, будинок № 56, уклали Угоду про визнання винуватості.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачена ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні, б) сприяти у викритті кримінального правопорушення, передбаченого ст. 110 КК України, вчиненого іншими особами, під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000228 від 09 листопада 2018 року, зокрема надати свідчення стосовно голови, заступників, секретаря та членів дільничної виборчої комісії, які 11 листопада 2018 року організовували та проводили так звані «выборы главы ДНР и депутатов народного совета ДНР» на т.зв. дільничній виборчій дільниці № 14. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 110 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладенні на неї обов`язки.

Згідно даної Угоди Прокурор Відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координація правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області юрист 1 класу ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 24 червня 2019 року, та обвинувачена ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_9 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 2 ст. 110 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена визнала свою винуватість у зазначеному злочині. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_4 та її захиснику адвокату ОСОБА_5 , наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити Угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 110 ч. 2 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної Угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної Угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в Угоді і що Угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між Прокурором Відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координація правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області юрист 1 класу ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 24 червня 2019 року, та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_9 і призначення підозрюваній узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням суд вважає доцільним покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду від 26 червня 2019 року про визнання винуватості між Прокурором Відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координація правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області юрист 1 класу ОСОБА_10 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 24 червня 2019 року, та підозрюваною ОСОБА_11 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_12 .

Визнати ОСОБА_13 винуватою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 110 ч. 2 КК України.

Призначити ОСОБА_14 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_13 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження, відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .