ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2161/19 Справа № 213/2220/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 29 травня 2019 року, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровська область, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, за апеляційною скаргою заступника прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року,

за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеконференції),
захисника ОСОБА_9 (в режимі відеконференції),

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року, відмовлено у затвердженні угоди від 10 червня 2019 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України та кримінальне провадження № 0000064 від 29 травня 2019 року повернено прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд послався на те, що умови угоди суперечать вимогам КПК України та КК України. При цьому, суд вказує, що угода про визнання винуватості не може бути укладена в провадженні, в якому бере участь потерпілий (чи особа, яка могла бути потерпілою, але не надала згоду на залучення її до провадження як потерпілого), тобто щодо злочинів, внаслідок вчинення яких було завдано шкоди правам та інтересам окремих громадян та/або інтересам юридичних осіб. Окрім того, наявність потерпілого від злочину, передбаченого ч.4 ст. 197-1 КК України (законний володілець або власник самовільно зайнятої земельної ділянки, на якій велося самовільне будівництво) виключає можливість укладення передбаченої ст.472 КПК України угоди. До того ж, суд вважає, що вид та строк покарання, яке узгодили сторони, передбачений санкцією ч. 4 ст.197-1 КК України, але обраний без врахування загальних засад призначення покарань, передбачених законом, з огляду на те, що сторонами погоджено максимальний строк покарання, передбачений санкцією статті. Також, у разі затвердження угоди інтереси ОСОБА_11 можуть бути порушенні і в розумінні ст. 217 КПК України. При цьому, при погодженні остаточної міри покарання на підставі ст. 71 КК України сторонами угоди враховано вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року. Разом з тим, зі змісту угоди вбачається, що цим вироком ОСОБА_11 призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70, ст.75, 76 КК України. Окрім того, зазначеним вироком не враховано покарання, призначене вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2019, яким ОСОБА_11 засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70, ст.75, 76 КК України. Отже, судом встановлено наявність перешкод для затвердження угоди, передбачених п.1, п.3 ч.7 ст. 474 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор вважає, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального законодавства. Прокурор вказує на те, що судом не враховано, що угода про визнання винуватості в цьому випадку була укладена після закінчення досудового розслідування, відтак всі необхідні слідчі процесуальні дії проведені, досудове розслідування у провадженні завершено складанням обвинувального акту, тому необхідності повернення матеріалів кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування немає. Окрім того, питання щодо відповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта в загальному порядку у відповідності до положень п.5 ч.І ст. 314 КПК України суд першої інстанції взагалі не вирішив, як і не вирішив питання щодо повернення обвинувального акта прокурору у разі його невідповідності вимогам КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який скаргу підтримав, обвинуваченого та захисника, які проти задоволення скарги не заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з положеннями, закріпленими у ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим, що передбачає його ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, а також вмотивованим, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегією суддів встановлено, що вказаних вимог закону суд першої інстанції при ухваленні вироку не дотримався.
Так, у відповідності з вимогами ч. 7 ст. 474 КПК України, у разі, якщо суд відмовляє в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
З нормативного розуміння цих вимог закону слідує, що досудове розслідування кримінального провадження має бути продовжено лише у разі наявності потреби у його проведенні.
Як видно з матеріалів провадження підстави для подальшого розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_5 відсутні.
Так, судом не взято до уваги, що у цьому провадженні угода про визнання винуватості була укладена після закінчення досудового розслідування, а відтак всі необхідні слідчі та процесуальні дії проведено та підстав для необхідності повернення обвинувального акта прокурору судом першої інстанції не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов необґрунтованого висновку, що кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору.
Наведені порушення колегія суддів вважає істотними, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Згідно п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить зазначене порушення судом вимог ст.ст. 370, 474 КПК України, разом з цим, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора та необхідність її задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4