Справа № 1-141/11
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за поданням заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури про заміну покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 11 травня 2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 203 КК України до штрафу в сумі 1700 грн.

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2019 року до суду надійшло подання заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про заміну покарання штрафу у сумі 1500 грн. на 90 (дев`яносто) годин громадських робіт засудженому ОСОБА_6 .
В обґрунтування подання прокурор посилається, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2011 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 203 КК України до штрафу в сумі 1700 грн. та належним чином повідомлений про необхідність сплатити штраф у добровільному порядку в місячний строк та 31.03.2015 року сплатив тільки 200 грн.
Просив замінити засудженому ОСОБА_6 несплачену суму штрафу в сумі 1500 грн. покаранням у виді 90 годин громадських робіт.
Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні подання не підтримала та просила звільнити засудженого від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку суду.
Враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Судом встановлено, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2011 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 203 КК України до штрафу в сумі 1700 грн. з позбавленням права займатися господарською діяльністю строком на два роки, який набрав чинності 26 травня 2011 року та 27 травня 2011 року йому було повідомлено про необхідність сплати штрафу у місячний термін.
31 березня 2015 року згідно квитанції №17 засудженим ОСОБА_6 сплачений штраф у сумі 200 грн.
Отже, обчислення строку давності виконання вироку, а саме 2 роки починається з дня набрання вироком законної сили, тобто з 26 травня 2011 року та закінчується 26 травня 2013 року.
Давність виконання обвинувального вироку це перебіг визначеного законом часу з моменту набрання обвинувальним вироком законної сили і приведенням його до виконання, протягом якого покарання не було застосовано до засудженого і вирок залишився не виконаним.
Підставою виконання покарання вважається набрання обвинувальним вироком суду законної сили. Початком виконання вважається день набрання обвинувальним вироком чинності, а кінцевим день закінчення його виконання. Тривалість часу давності обвинувального вироку залежить від виду призначеного судом покарання та від ступеня тяжкості вчиненого злочину.
Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється закінчення встановлених в законі строків з дня вступу обвинувального вироку в законну силу, в зв`язку з чим засуджений звільняється від виконання призначеного судом покарання.
Як вбачається з Постанови від 24.12.2015 року № 5-324кс15 Верховного Суду України стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
Згідно вимоги відділу оперативної інформації станом на 18 липня 2019 року ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувався.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що термін виконання вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2011 року сплив, обставин, які б свідчили про ухилення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання не встановлено.
З огляду на викладене суд приходить до переконання про можливість та доцільність звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання в зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст.537-539 КПК України, на підставі ст.80 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Заступнику прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури у задоволенні подання про заміну покарання ОСОБА_6 відмовити.
Звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2011 року за ч.1 ст.203 КК України в виді штрафу в сумі 1500 грн. у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення.

СуддяОСОБА_7