Справа № 645/4161/19
Провадження № 1-кп/645/671/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, без реєстрації, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 28.01.2009 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 309, ч.1 ст.307 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , 30.06.2019 року приблизно о 16-00 годині знаходився в кафе «Зверь», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Амосова 34-А, де розпивав спиртні напої з раніше йому незнайомим ОСОБА_4 . Через деякий час ОСОБА_4 дістав з кишені своїх брюк гаманець для того, щоб розрахуватись. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний намір на відкрите викрадення зазначеного майна. Так, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного наміру вихватив у потерпілого гаманець та будучи помічений свідком ОСОБА_7 , шляхом ривку вирвав з правої руки гаманець, тим самим відкрито заволодів майном, що належить ОСОБА_4 , а саме: гаманцем, що не представляє матеріальної цінності для потерпілого, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 250 грн. та грошові кошти в розмірі 300 доларів США (в перерахуванні на гривневий еквівалент станом на 30.06.2019 року - 7849 гривень 91 копійка). Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 спричинено матеріальний збиток на загальну суму - 8099 гривень 91 копійка.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, не оспорював фактичні обставини справи та докази, викладені в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину, як викладено вище.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, у тому числі потерпілий, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає доведеною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненному, добровільне відшкодування частини завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, не одружений, офіційно не працює, на диспансерному (профілактичному) обліку у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД №3» ХМР не звертався.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, наявність обставини, що пом`якшує, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6 000 гривень 00 копійок та моральної шкоди у розмірі 3 000 гривень 00 копійок.

Щодо питання вирішення цивільного позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61, 128 КПК України - фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Предмет доказування це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір.

Зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить до висновків, що цивільний позов ОСОБА_4 щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6 000 грн., підлягає задоволенню частково у розмірі 4 999,91 грн., в межах його доведеності доказами та з урахуванням добровільно виданих ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 3 000 грн., а також вилучених у останнього 100 грн., що відповідає вимогам ст.ст.57-60 ЦПК України.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За таких обставин суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, визнання позову обвинуваченим та з урахуванням інших обставин. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди, задовольнити на суму 3 000 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.07.2019 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого стік 01.09.2019 року.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, обрати у відношенні обвинуваченого запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", взяти його під варту із зали суду та з цього часу рахувати строк відбуття покарання.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Обрати ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання 13.11.2019 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди 4 999,91 грн., моральної шкоди 3 000 грн., в решті вимог відмовити.

Речові докази купюри номіналом 500 грн. Ф 38293239; номіналом 500 грн. МВ 1027532; номіналом 200 грн. СА 3386681; номіналом 200 грн. ТЄ 4242628; номіналом 200 грн. УД 7295574; номіналом 200 грн. ХГ 7131889; номіналом 200 грн. ЕИ 2796425; номіналом 200 грн. СЖ 4286977; номіналом 200 грн. УБ 2437168; номіналом 200 грн. УМ 3606999; номіналом 200 грн. СМ 4965358; номіналом 200 грн. КЗ 1238265; номіналом 100 грн. КТ 4837555, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили - вважати повернутими останньому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1