КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 000309 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 1 ст. 213 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 12 квітня 2019 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Уланово, Глухівського р-ну, Сумської обл.., яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн.
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_6 визнана винуватою в тому, що в період з січня 2018 року, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , не являючись фізичною особою підприємцем, здійснювала прийом брухту кольорових та чорних металів і з цією метою придбала промислові ваги. Для здійснення зазначеної діяльності ОСОБА_6 виділила частину свого подвір`я, де розташовувала окреме місце для зберігання металобрухту. Прийнятий за місцем проживання за оплату у місцевих жителів металобрухт ОСОБА_6 реалізовувала за грошові кошти невстановленій особі, яка приблизно один раз на місяць вивозила його і скуповувала раніше прийнятий металобрухт без державної реєстрації.
5 червня 2018 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 працівниками Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області виявлено та вилучено 1 790 кілограм брухту чорних металів та 76 кілограм брухту кольорових металів, а саме алюмінію, який ОСОБА_6 за плату приймала в окремих громадян з метою подальшої його реалізації.

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині покарання, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з передачею на поруки.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на те, що оскаржуваний вирок є надто суворим для обвинуваченої, оскільки ОСОБА_6 щиро розкаялась у вчиненому, співпрацювала зі слідством, а під час допиту пояснювала, що не знала, що вчиняє незаконні дії, так як особа, яка запропонувала приймати метал вдома, сама постійно цим займається.
Апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_6 змушена займатись такою діяльністю, так як на утриманні має двох неповнолітніх дітей, і найменша дитина дошкільного віку, а в селі, в якому проживає ОСОБА_6 , немає куди влаштуватись на роботу, що злочин був вчинений через сімейні обставини та матеріальну скруту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримку апеляційної скарги про пом`якшення покарання, позицію прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, додатково надані стороною захисту докази, які характеризують особу обвинуваченої, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши обвинуваченій останнє слово, розглянувши справу в межах апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та журналу судового засідання, фактичні обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового провадження не оспорювалися і докази відносно них, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, фактичні обставини кримінального правопорушення, як і кваліфікація дій обвинуваченої, ніким з учасників судового провадження не заперечуються, а тому висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин згідно з положеннями ч. 2 ст. 394 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Дії обвинуваченої за визнаних судом першої інстанції встановленими фактичних обставин кримінального правопорушення правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про суворість призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу винної, яка має на утримані двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Також судом врахований висновок, що міститься в досудовій доповіді Бородянського районного відділу з питань пробації від 14 лютого 2019 року про можливість виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі.

Врахувавши обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченої, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд призначив обвинуваченій покарання у виді штрафу, і з таким висновком суду погоджується й колегія суддів.

Разом з тим, колегія суддів, враховуючи дані про особу обвинуваченої, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції та були надані стороною захисту під час апеляційного розгляду, а саме те, що донька обвинуваченої (2014 року народження) страждає на захворювання серця, перенесла операцію на серці у 2015 році, те, що обвинувачена розлучена та виховує дітей одна, що підтверджується довідкою сільради, вчинила злочин внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України визнає вказані обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Окрім того, колегія суддів враховує, що на даний час ОСОБА_6 перебуває на обліку як безробітна в Бородянській районній філії Київського обласного центру зайнятості.

З огляду на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, те, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, її сімейний стан, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, колегія суддів вважає можливим зменшити розмір покарання у виді штрафу, призначеного ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 213 КК України, пом`якшити його, застосувавши ст. 69 КК України, до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На думку колегії суддів, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої, а також для попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги захисника про передачу обвинуваченої ОСОБА_6 на поруки УПЦ Київського патріархату Парафії першоверховних Апостолів Петра і Павла колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до ст. 47 КПК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.5, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки (ст. 47 КК) за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.
Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. … Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.
За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Однак, до суду подане тільки клопотання УПЦ Київського патріархату Парафії першоверховних Апостолів Петра і ОСОБА_10 , яке підписане священиком УПК-Київського патріархату ОСОБА_11 від імені громади, за відсутності протоколу загальних зборів громади, що не ґрунтується на вимогах закону.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що вирок суду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 407, п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України підлягає зміні, а апеляційна скарга захисника до задоволення частково.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 12 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 213 КК України змінити.
Пом`якшити ОСОБА_6 призначене покарання у виді штрафу, із застосуванням ст. 69 КК України, до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3