Провадження №1-кп/521/1130/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001696 від 23.05.2019 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

На початку травня 2019 року, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: АДРЕСА_2 , взяв у останнього пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 від 02.03.2010 року, яке видане Пенсійним фондом України та надавало особі, на ім`я якої воно було видано, права на отримання пільг, встановлених законодавством України для пенсіонерів. Після чого, попрямував до копі центра, місце розташування, якого досудовим розслідуванням не встановлено, та зробив кольорову фотокопію вказаного посвідчення.

Далі, того ж дня, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що вказаний документ є фотокопією посвідчення пенсіонера, яке видано на іншу особу, з метою його подальшого використання для отримання пільг, встановлених законодавством України для пенсіонерів, зокрема безкоштовного проїзду в громадському транспорті, перебуваючи за місцем свого проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив підробку вказаного посвідчення шляхом вклеювання власної фотокартки.

Крім того, встановлено, що 22 травня 2019 року, о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в трамваї маршрут №18, який їхав по вул. Фонтанська дорога, між зупинками 11 та 12 станції Великого Фонтану, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, на вимогу кондуктора ОСОБА_7 , яка діяла відповідно до Наказу №329 від 09.10.2006 року «Про затвердження Правил користування трамваєм і тролейбусом у містах України» та посадовим інструкціям, пред`явив останній пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 1948 року народження № НОМЕР_2 із вклеєною власною фотокарткою з метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті та уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності за безоплатний проїзд.

Згідно відповіді Малиновського об`єднаного управління пенсійного фонду України в м. Одесі №11490/02 від 11.06.2019 року ОСОБА_3 на обліку в управлінні не перебуває, посвідчення останньому не видавалось.

Таким чином, ОСОБА_3 , умисно, протиправно використав завідомо підроблений офіційний документ у власних цілях.
Дії ОСОБА_3 , кваліфіковано:

- за ч. 1 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи.

-за ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: використанні завідомо підробленого документа.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 , кваліфіковано правильно.

25 червня 2019 р. між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 Одеської області юрист 1 класу ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001696 від 23.05.2019, з одного боку та підозрюваним у кримінальному №0001696 від 23.05.2019 ОСОБА_3 , в порядку передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, при цьому ОСОБА_3 в повному обсязі та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому стороною обвинувачення злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік; за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Крім того, враховуючи обставини кримінального провадження, сторони дійшли згоди, що слід застосувати положення ст. 75 КК України відповідно до яких, обвинувачений підлягає звільненню від призначеного покарання з встановленням іспитового строку терміном на 1 рік та покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи, навчання уповноважений орган з питань пробації.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості передбачені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягає на її затвердженні.

Прокурор, обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які згідно ст.12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням ОСОБА_8 та прокурора, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого та прокурора, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та ОСОБА_8 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, ОСОБА_8 визнав винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує: повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків злочину, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий та враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 , можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду від 25 червня 2019 року, про визнання винуватості, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 Одеської області юрист 1 класу ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , - затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч.1 ст. 358 КК України: у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України: у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 20 серпня 2019 року.

Речові докази, а саме:

-пенсійне посвідчення видане на ім`я ОСОБА_6 , № НОМЕР_3 від 02.03.2010 р., - знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Малиновський районний суд м. Одеси.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1