ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/6246/19 (пр. № 1-кп/201/801/2019), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001004 і № 0001366, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше судимого, останній раз 05 березня 2018 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 27 березня 2019 року за відбуттям строку покарання, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи 06 квітня 2019 року близько 17.30 годин в сквері, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив в чоловічій сумці, що належить ОСОБА_6 гаманець останнього, всередині якого знаходились грошові кошти у сумі 1000 гривень, купюри номіналом по 200 гривень, 5 купюр, після чого у обвинуваченого ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Далі, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, взяв своєю правою рукою грошові кошти з гаманця, який знаходився у чоловічій сумці, що належить ОСОБА_6 в сумі 1000 гривень, купюри номіналом по 200 гривень, дістав їх та поклав до кишені штанів, одягнутих на ньому, та доводячи свій злочинний умисел до кінця, з викраденим майном залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

2. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 22 квітня 2019 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, перебуваючи на першому поверсі головного корпусу лікарні ім. І.І. Мечникова, що за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, 14, маючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, скоюючи злочин повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, побачив на столі в холі мобільний телефон марки «LG», модель G4C чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , який в вказаний час стояв поруч, та який обвинувачений ОСОБА_4 визначив предметом свого злочинного посягання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме: мобільного телефону «LG», модель G4C чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, повторно, розуміючи, що його дії є очевидні для потерпілого знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, підійшовши до потерпілого спереду та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме з метою подавити волю потерпілого ОСОБА_7 двома руками штовхнув його в груди, від чого останній не втримався на ногах та впав на підлогу. Далі обвинувачений ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, відкрито розуміючи, що його дії є очевидними для самого потерпілого, забрав з столу мобільний телефон марки «LG», модель G4C чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 2 053 грн., в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «Lifecell» та сім картка мобільного оператора «Інтертелеком», які не представляють матеріальної цінності потерпілому.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном, яке належить потерпілому ОСОБА_7 зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду на загальну суму 2 053 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

-у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини, передбаченої ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на підставі ст. 70 КК України, виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, кількості епізодів злочинної діяльності, конкретним їх обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, незважаючи на те, що вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, однак раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення, не працевлаштований і не має постійного доходу, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих обставин свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям або застосування до останнього положень ст. 69 КК України, при цьому, призначення саме такого покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення останнім нових злочинів, а також буде відповідати принципам справедливості, розумності і достатності.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 22 квітня 2019 року, залишивши до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 покарання, строк його попереднього ув`язнення з 22 квітня 2019 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Речові докази мобільний телефон марки «LG», модель G4C чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , та сім-картки операторів мобільного зв`язку залишити за належністю ОСОБА_7 ; жіночу куртку чорного кольору та жіночу сережку, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 392) конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні у розмірі 314 грн. (триста чотирнадцять гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1