УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м.Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням щодо арешту тимчасово вилученого майна у ОСОБА_4 , а саме мобільного телефону Apple iPhone X 74570, смарт часів Apple Watch 4, брелку від сигналізації ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилався на те, що СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №000 від 24.10.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.398 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 24.10.2019р., близько 17.20год. наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в обличчя, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження.

Крім того, ОСОБА_4 24.10.2019 року близько 17.30год. наніс представнику ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 , який у цей час виконував свої обов`язки відповідно до договору про надання юридичної допомоги від 18.10.2019, один удар рукою в плече та удар кулаком в ділянку спини, чим спричинив ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження.

24.10.2019 під час затримання ОСОБА_4 було проведено особистий обшук останнього, в ході якого було вилучено мобільний телефон Apple iPhone X 74570, смарт часи Apple Watch 4, брелок від сигналізації Star Line.

25.10.2019 постановою слідчого зазначені вилучені об`єкти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0003518.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, за приписами ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В клопотанні, слідчим жодним чином не вказано, з якою метою необхідно накласти арешт на тимчасове вилучене майно, яке доказове значення для кримінального провадження мають вилучені речі, а також відсутня інформація щодо заявлення цивільного позову з метою його забезпечення.

Відповідно до ст.131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Частина 2 статті 171 КПК України передбачає, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна

У клопотанні та доданих документів слідчим не доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, не виконано вказані вимоги визначенні ст. 170 КПК України, не визначено підстави, та обґрунтованість необхідності накладення арешту на майно, конкретні факти і докази, що свідчили б про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним вказаним майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ч.2 ст.113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході проведення особистого обшуку 24.10.2019 року, у ОСОБА_4 вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт, тоді як клопотання про арешт майна надійшло слідчому судді лише 29.10.2019 року, тобто з пропущенням встановленого ч.5 ст.171 КПК України строку.

При цьому вимоги ст.116 КПК України щодо здачі клопотання на пошту, після вилучення майна, застосовані в даному випадку бути не можуть, оскільки як вбачається з реєстру відстеження поштових відправлень "Укрпошти", вказане клопотання було подано на пошту 25.10.2019 о 17:58:00, тобто після закінчення робочого дня Херсонського міського суду Херсонської області, що відбулось о 15.45год., що призвело до штучного порушення визначених ч.5 ст.171 КПК України імперативних строків і є неприпустимим.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 170-175, 371-372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відмовити.

Зобов`язати слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 мобільний телефон Apple iPhone X 74570, смарт часи Apple Watch 4, брелок від сигналізації Star Line, вилучені у нього під час його обшуку в ході затримання, що відбулось 24.10.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1