Справа №621/1848/17
Пр. №1-кп/621/16/19
Ухвала
іменем України

29 липня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю - секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 , який обвичнувачується за ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходяться вищезазначені матеріали кримінального провадження.

Відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів з метою забезпечення кримінального провадження мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики передбачені ст.177 КПК України, що полягають у можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу покладались на розсуд суду. Крім того, обвинувачений та його захисник заявили клопотання про направлення кримінального провадження для об`єднання з кримінальним провадженням, яке знаходиться на розгляді в Ленінському районному суді м.Харкова, де розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК УКраїни.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що закріплено частиною 5 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України.

При вирішенні даного питання, суд виходить з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Таким чином, при вирішенні судом питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому реалізовано, у тому числі, його передбачене ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 20 КПК України, обмеження свободи з урахуванням балансу його особистого та суспільного інтересу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У зв`язку з чим, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.

Щодо клопотання обвинуваченого та його захисника про направлення для об`єднання

кримінального провадження до Ленінського районного суду м.Харкова, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони однакові за тяжкістю,- суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

З обвинувальних актів, які надійшли до Зміївського районного суду Харківської області вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України. У кримінальному провадженні, яке знаходиться у Ленінському районному суді м.Харкова дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України.

Отже, суд приходить до висновку, що кримінальні правопорушення, які інкрімінують обвинуваченому ОСОБА_4 є однаковими за тяжкістю, але даних про те, що кримінальне правопорушення, яке знаходиться на розгляді в Ленінському районному суді м.Харкова є останнім за часом у суда відсутні, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 32, 176-178, 193, 194, 196 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній Установі «Харківський слідчий ізолятор» на шістдесят днів до 26.09.2019 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1