печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову т.в.о. старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про відмову у задоволені клопотання у кримінальному провадженні №0000023 та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
07.03.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 11.03.2019 на постанову т.в.о. старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про відмову у задоволені клопотання у кримінальному провадженні №0000023 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги адвокат посилається на те, що він звернувся до слідчого з клопотанням від 15.02.2019 про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадженням. Проте своєю постановою від 25.02.2019 слідчий відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок її незаконності та необґрунтованості та просить зобов`язати слідчого вчинити дії вказані в клопотанні.

У судовому засіданні адвокат - ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити та зазначив, що ознайомлювався з матеріалами провадження, на підставі яких було накладено арешт в судді, однак станом на день розгляду скарги взагалі невідомо про рух кримінального провадження та інформації щодо майна ОСОБА_5 . Окрім цього зазначив, що 30.01.2019 звертався з клопотанням про надання матеріалів кримінального провадження на ознайомлення, однак слідчим було залишено дане клопотання без розгляду, у зв`язку з ненаданням повноважень. 15.02.2019 повторно звернувся з таким клопотанням та просив надати матеріали кримінального провадження на ознайомлення в межах вилученого майна, яке належить ОСОБА_5 .

Слідчий у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, вважає постанову обґрунтованою та зазначив, що у клопотанні від 15.02.2019 не було зазначено про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в межах вилученого майна, яке належить ОСОБА_5 .

Вивчивши скаргу, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000023 від 23.01.2017, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 229 КК України.

15.02.2019 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 подав клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на ознайомлення, в межах вилученого майна, яке належить ОСОБА_5 .

Постановою від 25.02.2019 т.в.о. старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , було відмовлено.

При дослідженні оскаржуваної постанови, встановлено, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, слідчий вказав, що адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не є стороною у кримінальному провадженні №0000023, а відтак підстави для надання вказаним особам на ознайомлення матеріали кримінального провадження, відсутні.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги проігноровані.

Так, відповідно до ст.221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм всі матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

В судовому засіданні встановлено, що на майно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 01.06.2017 накладено арешт. З моменту накладення арешту, заявнику взагалі невідомо, що станом на день звернення зі скаргою відбувається у кримінальному провадженні та відсутня інформація щодо долі майна ОСОБА_5 . Окрім цього, в судовому засіданні адвокатом - Кочергою зазначено, що клопотання про арешт майна було задоволено частково, а інші речі на які просив накласти арешт слідчий, ОСОБА_5 , не повернуті. Та вказав, що він є представником третьої особи, яка має статус підозрюваного у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.64-2 КПК України, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт набуває свого статусу та процесуальних прав з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя з доводами слідчого не погоджується, адже ненадання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження в частині, що стосується арешту майна, є грубим порушенням права третьої особи, передбачені ст.ст.42, 62-4, 220, 221 КПК України, що як наслідок, створює умови для необізнаності сторони захисту про стан проведення досудового розслідування, унеможливлює звернення з іншими клопотаннями про можливе проведення слідчих і процесуальних дій, реалізації інших процесуальних прав, передбачених Законом для третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

На підставі викладеного та враховуючи, при цьому що першочерговим завданням кримінального провадження є захист та охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також імперативну норму статті 221 КПК України, якою передбачено, що слідчий зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, в даному випаду з врахуванням статті 62-4 цього Кодексу, третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, надати матеріали досудового розслідування для ознайомлення, враховуючи зазначене приходжу до висновку про незаконність і невмотивованість оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.

Разом з тим, скарга в частині зобов`язання слідчого вчинити дії, про які захисник зазначив у скарзі не підлягає задоволенню, оскільки слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 221, 303, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову т.в.о. старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про відмову у задоволені клопотання у кримінальному провадженні №0000023 та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Постанову т.в.о. старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про відмову у задоволені клопотання від 25.02.2019 скасувати.

Зобов`язати слідчого/прокурора, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000023 повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 від 15.02.2019, яке було отримано органом досудового розслідування 22.02.2019, про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1