Провадження №1-кп/127/520/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих: ОСОБА_9

досліджуючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004267 від 23.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004267 від 23.10.2018 року.

Прокурор ОСОБА_3 висловилася про підсудність обвинувального акта Вінницькому міському суду Вінницької області, відсутність підстав для закриття провадження, відсутність порушень норм КПК України під час провадження досудового розслідування та складання обвинувального акту, які б могли перешкоджати призначенню до його розгляду, та просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, в який просила викликати учасників кримінального провадження. Висловилась про можливість прокурором в ході судового розгляду змінити обвинувачення, зокрема зазначити інший час вчинення злочину, в разі якщо це буде встановлено в ході судового розгляду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з підстав того, що в обвинувальному акті наявні ряд недоліків та під час досудового розслідування було допущено ряд порушень, зокрема не об`єднано в одне провадження з даним обвинувальним актом обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який стосується однієї і тієї ж події, що перешкоджає стоні захисту подати докази на доведення невинуватості ОСОБА_10 , які знаходяться в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де він визнаний свідком. Крім того, обвинувальний акт не затверджений печаткою Вінницької місцевої прокуратури, що є порушенням вимог ст. 291 КПК України, а також відповідно до обвинувального акта та доданого реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що відомості про вчинення ОСОБА_10 злочину, були внесені в ЄРДР 23.10.2018 о 08:27 год., тобто до вчинення інкримінованого ОСОБА_10 злочину, час якого в обвинувальному акті зазначено як 23.10.2018 17:30 година.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_10 підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 висловилась про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, оскільки наявні неточності щодо дати вчинення злочину можуть бути усунуті в ході судового розгляду, а законні підстави для об`єднання даного кримінального провадження з провадженням за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутні. При цьому висловилась про відсутність порушень прав ОСОБА_4 під час досудового розслідування, оскільки він зможе надати будь-які докази своєї невинуватості у встановленому законом порядку.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали позицію, висловлену своїм представником.

Суд, заслухавши клопотання учасників судового провадження, перевіривши матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, дійшов до наступних висновків.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу

За змістом положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Вимоги до обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України, а їх недотримання прокурором є безумовним порушенням права обвинуваченого на захист, що також узгоджується з нормами статті 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод.

Так в п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Не вдаючись до аналізу доказів у справі, правильності кваліфікації дій обвинуваченого та не вирішуючи питань, що притаманні для судового розгляду, суд дослідивши обвинувальний акт, вважає, що він не відповідає вимогам закону, а призначення судового розгляду за ним буде грубим порушенням права обвинуваченого на захист.

Із викладу фактичних обставин справи, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, вчинених 23.10.2018 року приблизно о 17:30 годині.

При цьому відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування №0004267, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення датовано 22.10.2018 року 19:00 годиною, відомості про вчинення ОСОБА_10 злочину, були внесені в ЄРДР 23.10.2018 о 08:27 год., тобто до вчинення інкримінованого ОСОБА_10 злочину, час якого в обвинувальному акті зазначено як 23.10.2018, біля 17:30 години.

Таким чином, всупереч вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті належним чином не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме: не зазначено об`єктивну сторону вчиненого злочину час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тобто обставини, які відповідно до положень ч.1 ст. 91, ст. 92 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженні слідчим та/або прокурором, та визначені в п.1 ч.1 ст. 91 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Пред`явлення неконкретизованого та нечіткого обвинувачення, зокрема, невірне або помилкове зазначення часу вчинення інкримінованого злочину являється грубим порушенням прав сторін кримінального провадження та може стати підставою для скасування ухваленого на підставі такого обвинувачення вироку, що також підтверджується позицією, висловленою колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 20.08.2019 року по справі № 203/2652/17, відповідно до якої зазначено, що в разі визнання доведеним пред`явленого особі обвинувачення, встановлення судом іншого часу вчинення злочину, ніж це зазначено в обвинувальному акті, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу.
Крім того, у рекомендаційному листі ВСС України від 03.10.2012 року №223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України», та листі ВСС України, вих. №223 402/0/43 16 від 14.03.2016 року, зазначається , що судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є основою для захисту обвинуваченого в суді, а межі судового розгляду справи окреслюються висунутим обвинувачення перевірка якого відбувається під час судового розгляду.
Вказане також знаходить своє відображення в рішенні ЄСПЛ від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», де прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».
Враховуючи, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є основою для захисту обвинуваченого в суді, а межі судового розгляду справи окреслюються висунутим обвинувачення, перевірка якого відбувається під час судового розгляду, суд вважає, що право особи на захист домінує над правом прокурора в подальшому змінити обвинувачення.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст. 338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

А тому суд вважає надуманою позицію прокурора щодо можливості внесення змін до обвинувального акта під час судового розгляду, спрямованих на усунення помилок, оскільки вона не ґрунтується на вимогах закону. Хибний виклад фактичних обставин обвинувачення унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, оскільки грубо порушить право обвинуваченого на захист від чіткого і зрозумілого обвинувачення, та буде порушенням права на захист.

Наведене свідчить, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та вказані порушення є безумовною підставою для повернення його прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Разом з тим, суд не погоджується з позицією, висловленою стороною захисту стосовно того, що роз`єднанням кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 та за обвинуваченням ОСОБА_7 і ОСОБА_8 являється порушенням прав ОСОБА_4 на захист, оскільки таке об`єднання кримінальних проваджень відповідно до норм чинного законодавства не допускається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 7, 17, 91-92, 291, 314, 315, 370-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Повернути обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004267 від 23.10.2018 року, прокурору Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: