Справа № 466/5241/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова в режимі відеоконферензв`язку клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії №30 про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке засудженому ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в:

27 червня 2019 року адміністрація Личаківської виправної колонії (№30) та Голова спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись в суд з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання у виді обмеження волі відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст Закарпатської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, до засудження не працював, зареєстрованого у АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 10.10.1995 Хустським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст. 140, ч.2 ст. 17, ч.2 ст. 140, ст. 42 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.04.1996 на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію» від 16.04.1996.

2) 05.02.1998 Машівським районним судом Полтавської області за ст. ч.2 ст. 81 КК України на 1 рік позбавлення волі. Звільнений 03.12.1998 по відбутті терміну покарання.

3) 22.11.1999 Хустським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст. 140, ст. 14 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений 25.02.2004 умовно-достроково на невідбутий термін 5 місяців 11 днів.

4) 23.08.2007 Хустським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік.

5) 08.09.2010 Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст. 129, ст. 75. ст. 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим терміном на 2 роки.

По даній справі засуджений:

1.12.12.2011 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185. ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

2. 03.12.2012 Хустським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на 12 років позбавлення волі.

3. 21.01.2013 Хустським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст. 263 ч.1, ч.4 а. 70 КК України на 12 років позбавлення волі.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від28.01.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.05.2011 по 27.03.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19.04.2016 на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.12.2012 по 12.02.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок терміну покарання: 18 травня 2011 року. Кінець терміну покарання: 15 травня 2022 року.

Клопотання мотивують тим, що за час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в слідчому ізоляторі м. Полтави з 31.05.2011 допустив одне порушення вимог режиму утримання за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією СІЗО заохочувався.

Перебуваючи у Кременчуцькій виправній колонії (№69) з 04.04.2012 допустив одне порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Один раз заохочувався правами начальника відділення СПС.

Перебуваючи у Львівській виправній колонії (№48) з 26.10.2016 порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи два рази заохочувався.

У державну установу «Личаківська виправна колонія (№30)» засуджений ОСОБА_5 прибув 10.11.2017. З січня 2018 року працевлаштований робітником на будівельній дільниці. За час відбування покарання в установі порушень відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи заохочувався три рази.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання, представник ЛВК № 30 клопотання підтримала.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений відбуває покарання за трьома вироками, один з яких за ч.1 ст. 115 ККУ, цивільний позов за вироком суду в розмірі 100 тис.грн. засудженим не відшкодовано, до засуджено застосовано два стягнення за порушення режиму в колонії ,тому останній не довів свої виправлення та просить відмовити у задоволенні клопотання колонії.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши клопотання та характеризуючі дані на засудженого, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 82 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання», заміні невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання підлягають після відбуття 2/3 строку покарання. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що у засудженого є п`ять попередніх судимостей.

25.02.2004 року ОСОБА_5 умовно-достроково звільнено від відбування покарання на невідбутий термін 5 місяців 11 днів.

Незважаючи на це засуджений після умовно-дострокового звільнення не став на шлях виправлення, висновків для себе не зробив та вчиняв нові тяжкі злочини.

Засуджений ОСОБА_5 перебуваючи в місцях позбавлення волі неодноразово порушував правила режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

11.06.2016 року - адміністративною комісією Кременчуцької виправної колонії (№69) відмовлено у застосуванні пільгової норми ст. ст. 100, 101 КВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення.

24.05.2018 року - адміністративною комісією Личаківської виправної колонії (№30) відмовлено у застосуванні пільгової норми ст. 82 КК України, як такому, що не бажає.

23.05.2019 року - адміністративною комісією Личаківської виправної колонії (№30) відмовлено у застосуванні пільгової норми ст. 81 КК України, як такому, що не бажає.

Суд вважає, що наявність у засудженого шести заохочень під час відбування покарання не є достатньою підставою вважати, що він довів своє виправлення, яким є процес позитивних змін, що відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виконання засудженим своїх обов`язків, відбуття ним відповідної частини призначеного покарання, без чіткого переконання суду про виправлення засудженого, не можуть бути підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відносно засудженого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 376 ч.2, 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії №30 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня оголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 29 листопада 2019 р.

Суддя ОСОБА_1