Справа № 148/2058/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина подання провідного інспектора Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання,
В С Т А Н О В И В :
До Тульчинського районного суду звернувся провідний інспектор Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 з поданням про направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання, мотивуючи його наступним.
На виконання в Тульчинський районний відділ 18.07.2018 року надійшов вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.06.2018 року відносно ОСОБА_4 .
Згідно рішення суду на нього були покладені обов`язки за ст. 76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На підставі цього йому була винесена постанова «Про встановлення днів явки на реєстрацію» та встановлена періодичність, а саме перша та четверта п`ятниця кожного місяця, де він власноручно ознайомився.
Під час перебування на обліку в Тульчинському районному відділі засуджений ОСОБА_4 допустив ухилення від відбуття покарання з випробуванням, а саме згідно «Постанови про встановлення днів явки на реєстрацію» перша п`ятниця листопада місяця, тобто 02.11.2018 року на реєстрацію в Тульчинський районний відділ не з`явився, не маючи на то поважних причин. Чим порушив порядок та умови подальшого відбуття покарання з випробуванням.
Не дивлячись на проведену роботу із засудженим, останній знову здійснив ухилення від відбування покарання, а саме згідно довідки «АРМОР», яка надійшла з Тульчинського відділення поліції стало відомо, що за третій квартал поточного року відносно ОСОБА_4 було складено адміністративні протоколи за ст.ст. 126 ч.1. ч.1 ст.130, ст.121-6, ст.175-1 ч.2 КУпАП, на підставі яких йому було винесено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
В подальшому, згідно ухвали Тульчинського районного суду від 27.03.2019 у задоволенні даного подання відмовлено.
08.04.2019 стало відомо, що відносно ОСОБА_6 працівниками поліції Тульчинського ВП знову 01.10.2018 за ст. 177 КУпАП та 14.02.2019 за ст. 178 ч. 2 КУПАП були складені адміністративні протоколи.
Тому, 11.04.2019 старшим інспектором Тульчинського РВ майором внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_6 було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Враховуючи викладене та на підставі ч.2 ст. 78 Кримінального кодекс України, ч.2 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України та п.8 ч.1 ст. 537, п.3 ч.2 ст. 539 КПК України інспектор, просить вирішити питання стосовно засудженого ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Представник Тульчинського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні даного подання. Мотивуючи тим, що він стає на шлях виправлення, офіційно влаштувався на роботу, характеризується позитивно.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку щодо відмови у задоволенні подання, в зв`язку з його безпідставністю, так як іспитовий термін закінчився.
Дослідивши матеріали подання, суд встановив, що відповідно до вироку Тульчинського районного суду від 13.06.2018, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий термін строком на один рік. Відповідно до вимог ст. 76 п.1, п.2 КК України зобов`язано ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Згідно ст. 78 ч.2 КК України, у випадку якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, настають несприятливі правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
У відповідності до ст. 166 ч. 2 4 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» за № 7 від 24.10.2003, встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
В судовому засіданні встановлено наявність адміністративних правопорушень в третьому кварталі 2018 року та першому кварталі 2019 і притягнення до відповідальності. Однак, в судовому засіданні не встановлено факту невиконання обов`язків покладених на засудженого судом та не встановлено обставин, які б могли свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки дані правопорушення вчиненні до постановлення ухвали Тульчинського районного суду від 27.03.2019, тому доводи подання інспектора Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про скоєння ОСОБА_4 нових адміністративних правопорушень не знайшли свого підтвердження у матеріалах особової справи.
Натомість судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, за місцем свого проживання характеризується позитивно, вчасно з`являється для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, нових адміністративних правопорушень не вчиняв.
Аналіз зазначених вище норм чинного законодавства передбачає скасування іспитового строку і направлення засудженого для відбування покарання, за наявності підстав, а саме: невиконання покладених на нього вироком обов`язків, систематичного вчинення адміністративних правопорушень, які свідчать про небажання стати на шлях виправлення.
Крім того, судом встановлено, що іспитовий строк встановлений вироком суду ОСОБА_4 закінчився 13.06.2019, а подання подано до суду 01.07.2019, що суперечить вимогам законодавства в межах строку якого орган пробації міг би звернутися до суду.
З огляду на викладене, враховуючи, що наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання, закінчився, а скасувати випробувальний термін, який вже закінчився в червні 2019 року неможливо, а тому підстав для задоволення подання немає.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, п. 9 ч. 1 ст.537КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання провідного інспектора Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя