Дата документу 25.11.2019 Справа № 314/3907/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/3907/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_4
Провадж. №11-кп/807/1796/19 Доповідач 2 інст. ОСОБА_3
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7,

за участю прокурора ОСОБА_8,

захисника-адвоката ОСОБА_9,

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянула 25 листопада 2019року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст. 348, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст. 348, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав, надане через канцелярію суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_1 строку тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, яке обґрунтоване тим, що під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, ОСОБА_1 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме ОСОБА_1 обвинувачується зокрема у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинах, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень і невідворотного покарання, обвинувачений ОСОБА_1 з урахуванням встановлених обставин, може переховуватися від органів досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_1 не одружений, дітей не має та не має стійких соціальних зв`язків, що вказує на те, що останній може у будь-який момент залишити територію Запорізької області та переховатись від суду, чим перешкоджатиме судовому розгляду кримінального провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 вересня 2019 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_1 строком до 10 грудня 2019 року. Приймаючи таке рішення, суд послався на те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі, цілодобового домашнього арешту, про застосування якого просить сторона захисту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_1 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою зазначає, що ухвала суду про об`єднання проваджень за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК в матеріалах справи відсутня, що свідчить на порушення норм КПК. Вказує, що учасники процесу зазначені в ухвалі суду від 27 вересня 2019 року, крім складу суду, прокурора, захисника та обвинуваченого, відсутні, про що свідчить звукозапис судового засідання. Крім того, звертає увагу про відсутність ухвали про призначення підготовчого судового засідання від 27 вересня 2019 року. Зазначає, що клопотання про зміну запобіжного заходу судом не прийнято до уваги, та вбачає у діях посадових осіб поліції, прокуратури та суду Вільнянського району Запорізької області ознаки корупції.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

З урахуванням рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 №4-р/2019 беззаперечно, оскаржуване судове рішення має бути переглянуте судом апеляційної інстанції з дослідженням доводів поданої апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах кримінального провадження, 27 вересня 2019 р. в судовому засіданні суду першої інстанції в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку його тримання під вартою.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1 , суд першої інстанції достатньо дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою. Так, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, а застосування альтернативного запобіжного заходу є недоречним, з чим з урахуванням обставин справи, відомостей щодо особистості ОСОБА_1 , погоджується і апеляційна інстанція.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1 , та доводи обвинуваченого і його захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

При цьому, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував особу та репутацію обвинуваченого ОСОБА_1 , який раніше засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України, і звільнений від відбування призначеного судом покарання в вигляді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, в період якого і вчинив дане інкриміновановане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України відносно потерпілого ОСОБА_2 .

Крім того, наступні обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України і за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України теж стосується того ж потерпілого, що з врахуванням того, що потерпілий є сусідом ОСОБА_1 , свідчить про можливість продовження ним злочинної діяльності.

Крім того, суд цілком обґрунтовано на підтвердження ризику переховування взяв до уваги серйозність висунутого обвинувачення, класифікацію злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_1 і які віднесені до тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень та очікуване покарання.

Отже, знаходячись на волі, усвідомлюючи суворість можливого покарання, ОСОБА_1 може переховуватись від суду, та вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі і щодо потерпілого ОСОБА_2 , що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на приписи ст. 178 КПК України заслуговують на увагу і відомості відносно особистості ОСОБА_1 , який притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, є інвалідом третьої групи. На утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживає з матір`ю похилого віку. За характеристикою сільського голови обвинувачений є особою з запальним характером, на якого до сільської ради надходили неодноразові скарги від сусідів і мешканців села.

Сукупність наведених вище обставин засвідчують наявність підстав вважати неможливим на даний час застосувати по відношенню до ОСОБА_1 альтернативного запобіжного заходу, оскільки такий не здатний убезпечити настання негативних наслідків.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо незгоди з ризиками, на які послався суд у своєму рішенні,колегія суддів вважає непереконливими.

Твердження обвинуваченого щодо відсутності ухвал суду про об`єднання проваджень за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК та призначення підготовчого судового засідання від 27.09.2019 року безпідставні та спростовуються матеріалами провадження (а.п. 69-70, 73-74).

Посилання в апеляційній скарзі щодо відсутності учасників судового процесу, які зазначені в ухвалі від 27.09.2019 року не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення.

Судова колегія відхиляє і доводи апеляції стосовно того, що в діях посадових осіб обвинувачений вбачає ознаки корупції, оскільки такі доводи виходять за межі предмету розгляду даного контрольного провадження.

Крім того, матеріали провадження не містять інших переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_1 під вартою, та в судовому засіданні апеляційного суду не встановлені.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, у провадженні не вбачається.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 до 10 грудня 2019 року включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_3 ОСОБА_5 ОСОБА_6