Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1059/17

Номер провадження: 1-кс/511/824/19

05.12.2019 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії , -
Встановив:
03.12.2019 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить зобов`язати керівника Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 проконтролювати процесуального керівника по досудовому кримінальному провадженню №0000324 від 07.03.2013 року виконати ухвалу суду від 21.11.2019 року; зобов`язати керівника Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 виконати його клопотання від 15.11.2019 року у повному обсязі, а саме: проконтролювати прийняття кінцевого рішення у «розумний строк», тобто не більше в 1 місяць з дня проголошення ухвали суду стосовно закінчення проведення досудового кримінального провадження №0000324 від 07.03.2013 року; зобов`язати начальника СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надати відповідь на його клопотання від 22.11.2019 року.
Скаргу мотивує тим, що 27.06.1996 року в результаті неякісного ремонту покрівлі будинку АДРЕСА_1 була залита водою займана його сім`єю квартира АДРЕСА_2 , в якій після цього неможливо було проживати. Речі квартири також були залиті та пошкоджені. Це підтверджено актом комісії міської Ради від 28.06.1996 року.
13.09.2012 року Генеральна Прокуратура України для перевірки його скарги з приводу ухвалення рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 12.08.2005 року по цивільній справі №2-16/2005 на підставі підроблених документів міським головою м.Роздільна ОСОБА_6 та притягнення його до кримінальної відповідальності дала вказівки Одеській обласній прокуратурі. Лише 07.03.2013 року, після неодноразових звернень до Генеральної Прокуратури, обласної прокуратури та Роздільнянської районної прокуратури було розпочато кримінальне провадження за новим КПК.
19.03.2019 року він написав скаргу слідчому судді Роздільнянського районного суду, в якій просив: «1. Зобов`язати процесуального керівника проконтролювати виконувача обов`язки начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 прийняти від слідчої поліції ОСОБА_8 матеріали кримінального провадження №0000324 від 07.03.2013 року та передати їх для розслідування іншому слідчому згідно Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України по наказу МВСУ від 14.06.2016 року №296…..».
Слідча суддя ОСОБА_9 23.03.2019 року винесла ухвалу без зазначення п.1 його скарги, а тому він знову 18.11.2019 року звернувся з таким же проханням до слідчого судді з проханням зобов`язати процесуального керівника надати в суд опис матеріалів досудового кримінального провадження за №0000324 від 07.03.2013 року, оформлений належним чином (№№ п/п у хронологічному порядку, дата, назва документа, хто надав) та підшити його до справи за його скаргою.
21.11.2019 року слідча суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянула його скаргу та постановила ухвалу: «Визнати бездіяльність прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000324 від 07.03.2013 року щодо не розгляду клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 15.11.2019 року (в порядку ст.220 КПК України)…».
У зазначеному клопотанні він просив керівника Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 «зобов`язати процесуального керівника проконтролювати слідчу поліції ОСОБА_8 прийняти кінцеве рішення по досудовому кримінальному провадженню №0000324 від 07.03.2013 року та належним чином оформити матеріали досудового кримінального провадження для передачі їх до канцелярії згідно Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України по наказу МВСУ від 14.06.2016 року №296. А саме: прошити та скріпити печаткою матеріали провадження; на зворотному боці останнього аркуша кримінального провадження поставити свій підпис із зазначенням своєї посади, дати, кількості підшитих у томах аркушів (цифрами та словами). У матеріалах зазначеного досудового кримінального провадження обов`язково повинен бути опис документів, оформлений також належним чином (№№ п/п у хронологічному порядку, дата, назва документа, хто надав)».
22.11.2019 року у приміщенні прокуратури прокурор ОСОБА_10 надав йому постанову про часткове задоволення його клопотання від 18.11.2019 року (див.додаток №1), згідно якої він зобов`язав слідчого поліції оформити належним чином матеріали кримінального провадження №0000324 від 07.03.2013 року, а про прийняття кінцевого рішення по справі відмовив.
З урахування постанови прокурора він зразу же, в той день, скерував начальнику СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області клопотання в порядку ст.220 КПК України з проханням наступного змісту: «Враховуючи зазначене, прошу надати мені інформацію стосовно прийняття кінцевого рішення по зазначеному кримінальному провадженню та надати опис документів, складений належним чином (№№ п/п у хронологічному порядку, дата, назва документа, хто надав) слідчою ОСОБА_8 в момент здачі їх у канцелярію поліції».
Постанову з поліції на його клопотання він не отримав досі.
Після отримання ним витягу з ЄРДР кримінального провадження №000012, стосовно кримінальних правопорушень бувшим начальником СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та витягу з ЄРДР кримінального провадження №000016 стосовно кримінальних правопорушень бувшим процесуальним керівником прокурором ОСОБА_12 , які розслідували досудове кримінальне провадження №0000324 від 07.03.2013 року, на думку скаржника, з самого початку немає сенсу «кришувати» їх, необхідно прийняти кінцеве рішення по кримінальному провадженню №0000324 від 07.03.2013 року за ст.356 КК України, призначення покарання за якою арешт на строк до трьох місяців. Слідчі судді виносили ухвали з урахуванням того, що було розпочате кримінальне провадження за його скаргою стосовно вчиненого кримінального правопорушення посадовими особами Роздільнянської місцевої ради та ВУЖКГ м.Роздільна (див. додаток №2). А після отримання листа керівника місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 14.03.2019 року (див. додаток №3), в якому він чітко зазначив, що рівно через 6 років розслідування кримінального провадження з Фрунзівського районного суду Одеської області надійшло повідомлення про закінчення строку зберігання цивільної справи і тому вона знищена та порекомендував йому звертатися до слідчого судді. Він врахував поради ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді від 28.03.2019 року розпочаті кримінальні провадження не тільки стосовно кримінальних правопорушень колишнього міського голови м.Роздільна ОСОБА_13 , а і стосовно кримінальних правопорушень теж «колишніх» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. Матеріали кримінального провадження №0000324 від 07.03.2013 року, зауважує скаржник, як естафетну паличку, у сфальшованому вигляді не потрібно передавати прокурорами іншим слідчим поліції, а самим прийняти кінцеве рішення, щоб у нього була змога написати клопотання для залучення їх до об`єднаного кримінального провадження стосовно кримінальних правопорушень ОСОБА_12 та ОСОБА_11 або зобов`язати зробити це іншого слідчого поліції, у якого перебувають матеріали справи.
Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя суддя першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченого цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Частина 2 ст.28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя ( в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.
Відповідно до ст.220 КПК України клопотання заявника (потерпілого) про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Відповідь на його клопотання начальнику СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області від 22.11.2019 року він досі не отримав (див. додаток №4), тому вимушений звернутися зі скаргою до слідчого судді.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 доводи скарги підтримав та просив її задовольнити.
Слідчий, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000324 від 07.03.2013 року, у судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про час дату і місце розгляду скарги. Згідно ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Процесуальний керівник прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги та вважав, що слідчий суддя не має повноважень зобов`язувати керівника Роздільнянської місцевої прокуратури вчиняти будь-які дії по кримінальному провадженню, а написаннями скарг до слідчого судді ОСОБА_3 сам перешкоджає закінченню досудового розслідування у розумні строки та не надає можливості процесуальному керівнику досконально вивчити матеріали кримінального провадження та надати вказівки слідчому щодо ефективного розслідування та прийняття кінцевого рішення по даному провадженню. Питання зобов`язання начальника СВ вчинити певні дії залишив на розсуд суду.
Розглянувши скаргу, матеріали, додані до неї, заслухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000324 від 07.03.2013 рокуза ч.1 ст.356 КК України, слідчий суддя прийшов до наступного.

Стаття 303 КПК України визначає, що: 1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Скарга подається заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Згідно п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право заявляти клопотання.

Згідно вимог ст.220 КПК України клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що за заявою ОСОБА_3 про вчинення здочину, внесені відомсті в ЄРДР за №0000324 від 07.03.2013 рокуза ч.1 ст.356 КК України та розпочато досудове розслідування, проведення якого на теперішній час доручено слідчому СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , однак кінцеве рішення по кримінального провадженню слідчим не прийнято.

Потерпілий ОСОБА_3 неодноразово в своїх заявах вказував на те, що він не погоджується з кваліфікацією даного кримінального правопорушення та зазначав, що злочин відносно нього вчинено посадовими особами Роздільнянської міської ради, зокрема колишнім мером м.Роздільна ОСОБА_6 та посадовими особами ВУЖКГ, а не посадовими особами правоохоронних органів, які не відповідають на його скарги та інше, як то зазначено у витязі з ЄРДР №0000324 від 07.03.2013 року. Однак ці його повідомлення про злочин на протязі більше 6 років не розглядалися і слідство у цьому напрямку не проводилося.

21.11.2019 року слідчим суддею Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянута скарга ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню та постановлено ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано бездіяльність прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000324 від 07.03.2013 року щодо нерозгляду клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 15.11.2019 року (в порядку ст.220 КПК України). Зобов`язано прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000324 від 07.03.2013 року у триденний строк з дня отримання ухвали суду розглянути клопотання від 15.11.2019 року потерпілого ОСОБА_3 наступного змісту: «зобов`язати процесуального керівника проконтролювати слідчу поліції ОСОБА_8 прийняти кінцеве рішення по досудовому кримінальному провадженню №0000324 від 07.03.2013 року та належним чином оформити матеріали досудового кримінального провадження для передачі їх до канцелярії згідно Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України по наказу МВСУ від 14.06.2016 року №296, а саме: прошити та скріпити печаткою матеріали провадження; на зворотному боці останнього аркуша кримінального провадження поставити свій підпис із зазначенням своєї посади, дати, кількості підшитих у томах аркушів (цифрами та словами). У матерілах зазначеного досудового кримінального провадження обов`язково повинен бути опис документів, оформлений також належним чином (№№ п/п у хронологічному порядку, дата, назва документу, хто надав)», та за наявності відповідних підстав задовольнити його, а у разі відмови у його задоволенні винести вмотивовану постанову, копію якої вручити потерпілому для можливості її оскарження. Матеріали кримінального провадження №0000324 від 07.03.2013 року за ст.356 ч.1 КК України повернуто до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області для продовження досудового розслідування.
22.11.2019 року прокурор ОСОБА_10 надав ОСОБА_3 постанову про часткове задоволення його клопотання від 18.11.2019 року, згідно якої він зобов`язав слідчого поліції ОСОБА_8 оформити належним чином матеріали кримінального провадження №0000324 від 07.03.2013 року та про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.
ОСОБА_3 22.11.2019 року скерував начальнику СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області клопотання в порядку ст.220 КПК України з проханням наступного змісту: «Враховуючи зазначене, прошу надати мені інформацію стосовно прийняття кінцевого рішення по зазначеному кримінальному провадженню та надати опис документів, складений належним чином (№№ п/п у хронологічному порядку, дата, назва документа, хто надав) слідчою ОСОБА_8 в момент здачі їх у канцелярію поліції».
Потерпілий ОСОБА_3 не отримав повідомлення про результати розгляду свого клопотання до теперішнього часу та воно у матеріалах кримінального провадження, наданого для огляду слідчому судді, відсутнє.

Стаття 2 КПК України визначає завдання кримінального провадження, а саме: завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно статті 7 КПК України визначено загальні засади кримінального провадження. 1. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Стаття 8 КПК України закріплює засаду верховенства права у кримінальному провадженні. У частині 1 вказаної статті вказано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Стаття 9 КПК України встановлює, що : 1. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. 2. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 21 КПК України - доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, закріплює, що: 1. Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. 2. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України
Стаття 28 КПК України - розумні строки, визначає, що: 1. Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. 2. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Згідно ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений:1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; 3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; 8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

Згідно ч. 6 ст.36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Про скасування таких постанов повідомляється прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення відповідного досудового розслідування. Скасування незаконних та необґрунтованих постанов детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури може бути здійснено Генеральним прокурором або особою, яка виконує його обов`язки, чи керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури
Стаття 39 КПК України визначає повноваження керівника органу досудового розслідування , а саме: 1. Керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування. 2. Керівник органу досудового розслідування уповноважений: 1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; 2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; 3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора; 4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; 5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом; 6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; 7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. 3. Керівник органу досудового розслідування зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі. Невиконання керівником органу досудового розслідування законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно ч.1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Як вбачається з ч.3 ст.40 КПК України у випадках відмови прокурора у погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє у його погодженні. Згідно ч.4 ст.40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність. Згідно ч.5 ст.40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй діяльності, втручання в яку забороняється.

Ухвала слідчого судді від 21.11.2019 року надійшла на виконання слідчому ОСОБА_8 25.11.2019 року, як вбачається із відмітки Роздільльнянського ВП та надпису на супровідному листі: « ОСОБА_8 . До виконання. 25.11.2019 року» начальника СВ Роздільнянського ВП.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали кримінального провадження №0000324 від 07.03.2013 року, прийшов до висновку, що при проведенні досудового розслідування порушені основні засади кримінального провадження, визначені КПК України. Слідчі у даному кримінальному провадженні у розумні строки не завершили досудове розслідування, а процесуальні керівники самоусунулися від нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, тобто від виконання приписів ч.2 ст.36 КПК України.

Отже слідчий, у провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження та прокурор, процесуальний керівник у даному кримінальному провадженні, допустили бездіяльність, досудове розслідування не завершено у розумні строки, а тому скарга потерпілого ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково з вказаних вище підстав.

Крім того, начальник СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області не розглянув клопотання ОСОБА_3 від 22.11.2019 року, що також свідчить про не вчинення ним певної дії.

За таких підстав, слідчий суддя приходить до висновку про зобов`язання слідчого, начальника СВ та прокурора, процесуального керівника, вчинити певні дії.

Що стосується скарги про зобов`язання керівника місцевої прокуратури вчинити певні дії, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в Україні діє Закон України «Про прокуратуру» (№1697-УІІ в редакції від 28.11.2019 року згідно Закону №263-ІХ) (далі Закон), який визначає організаційно правові засади діяльності прокуратури. Стаття 13 Закону України «Про прокуратуру» визначає повноваження керівника окружної прокуратури Назва статті 13 із змінами, внесеними згідно із Законом № 113-IX від 19.09.2019. У вказаній статті встановлено, що 1. Керівник окружної прокуратури: 1) представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; 2) організовує діяльність окружної прокуратури; 4) забезпечує виконання вимог щодо підвищення кваліфікації прокурорів окружної прокуратури; 4-2) контролює ведення та аналіз статистичних даних, організовує вивчення та узагальнення практики застосування законодавства, інформаційно-аналітичне забезпечення прокурорів з метою підвищення якості здійснення ними своїх функцій; 5) виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України. 2. Керівник окружної прокуратури видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень.
Оскарження дій чи бездіяльності керівника місцевої прокуратури при здійсненні ним повноважень, визначених ст.13 Закону, слідчому судді не передбачено ст.303 КПК України. Прокурорами вищого рівня для керівника місцевої прокуратури є обласний прокурор та його заступники, Генеральний Прокурор та його заступники. Згідно вказаного Закону діє Дисциплінарна комісія прокуратури, яка розглядає скарги на дії чи бездіяльність прокурорів всіх рівнів.

Тому в цій частині скарга ОСОБА_3 про зобов`язання керівника Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 вчинити певні дії задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.306 - ст.307 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність слідчого, який здійснює досудове розслідування, та прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000324 від 07.03.2013 року щодо недотримання розумних строків досудового розслідування даного кримінального провадження.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування, в розумні строки, але не більше 1 місяця з дня отримання ухвали слідчого судді прийняти остаточне рішення у кримінальному провадженні №0000324 від 07.03.2013 року та повідомити про прийняте рішення потерпілого ОСОБА_3 .
Зобов`язати прокурора, процесуального керівника у даному кримінальному провадженні, проконтролювати слідчого, який здійснює досудове розслідування, щоб останній в розумні строки, але не більше 1 місяця з дня отримання ухвали слідчого судді прийняв остаточне рішення у кримінальному провадженні №0000324 від 07.03.2013 року та повідомити про прийняте рішення потерпілого ОСОБА_3 .
Зобов`язати начальника СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 22.11.2019 року в встановлений ст.220 КПК України строк та повідомити потерпілого про результати розгляду.

В іншій частині скарги - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0000324 від 07.03.2013 року за ст.356 ч.1 КК України повернути до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: ОСОБА_1