КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві з застосуванням відеоконферецзв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою до 27 вересня 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лінкаран Республіки Азербайджан, громадянину Республіки Азербайджан, офіційно не працюючому, не одруженому, з вищою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як вбачається з постановленого рішення, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній обґрунтовано підозрюється, дані про його особу, наявні ризики у його поведінці, які продовжують існувати, на підставі чого прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити заставу. Так, апелянт посилається на необґрунтованість підозри. Зокрема, згідно доводів апеляційної скарги, до клопотання слідчого не було долучено жодного документу, що прямо вказує на вину ОСОБА_7 . Доводи сторони обвинувачення про причетність останнього до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КПК України, апелянт вважає лише припущенням. Не доведеними, на думку захисника, є і посилання слідчого щодо наявності ризиків у поведінці ОСОБА_7 і що на даний час вони не зменшилися. Крім того, адвокат ОСОБА_6 вважає, що слідчим суддею не було враховано даних про особу підозрюваного, який має на території України міцні соціальні зв`язки, а саме перебуває у цивільному шлюбі та виховує дитину своєї дружини, як рідну, має постійне місце проживання в місті Києві, раніше не судимий, щиро кається та всіляко сприяє слідству у розкритті злочину.

Також, враховуючи ті обставини, що з матеріалів кримінального провадження чітко вбачається, що ОСОБА_7 не застосовував насильства та не погрожував його застосуванням, захисник не погоджується з висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для визначення останньому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Крім того, апелянт вказує на порушення слідчим суддею права на захист підозрюваного, яке виразилося в тому, що розгляд клопотання слідчого відбувався без участі перекладача, в той час, як стороною захисту наголошувалося, що ОСОБА_7 не розуміє української мови. Текст клопотання про продовження запобіжного заходу з української мови також не перекладався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримала апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Підстави для застосування запобіжного заходу передбачені ст. 177 КПК України, зокрема відповідно до частини другої вказаної норми закону ними є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Також, положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що, при розгляді клопотання поданого в порядку ст. 199 КПК України, важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові.
Колегією суддів встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не в повній мірі дотримано.

Так, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку дії обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зазначити, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду справи по суті, зокрема перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а також перевіряти правильність кваліфікації дій, а лише встановлює наскільки сукупність наданих матеріалів є достатньою, щоб вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що ризики, які були передумовою для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час продовження йому запобіжного заходу не зменшилися і, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не в змозі їм запобігти.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строку дії запобіжного заходу ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для обрання відносно особи запобіжного заходу. Відповідно, кожне наступне продовження має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для обмеження свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.
Дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та характер слідчих дій, які необхідно провести до його закінчення, колегія суддів приходи до висновку, що стороною обвинувачення не надано достатніх відомостей, які б давали підстави вважати, що існуючи у поведінці ОСОБА_7 ризики не зменшилися, або з`явилися нові.
Зокрема, з наданих суду матеріалів вбачається, що до завершення досудового розслідування необхідно провести судово-медичну експертизу, дві дактилоскопічні експертизи, провести слідчі експерименти за участі підозрюваних, виконати ряд інших слідчих дій, в яких виникне необхідність.
Таким чином, з урахуванням установлених обставин, а також тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, які хоча і відноситься до категорії тяжких, проте з урахуванням даних про особу підозрюваного, який в минулому не судимий, з вищою освітою, тривалий час перебуває на території України та має постійне місце проживання в місті Києві, де характеризується позитивно, має місці соціальні зв`язки, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та обсяг досудового розслідування який ще необхідно провести, колегія суддів приходить до висновку, що ризики, які існували у поведінці ОСОБА_7 при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшилися, а наявності нових ризиків не встановлено, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі досудового розслідування достатнім стримуючим засобом неналежної процесуальної поведінки підозрюваного буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У зв`язку з цим, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою у відповідності до встановлених обставин, в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово покидати місце свого проживання, строк дії якого визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 27 вересня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 та продовжено строк тримання під вартою до 27 вересня 2019 року включно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до 27 вересня 2019 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_7 підлягає негайній доставці за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та підлягає звільненню з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та у разі наявності інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використання електронних засобів контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5196/2019 Категорія ст. 199 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1