УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000139 від 13.02.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000139 від 13.02.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України. Ставить питання про накладення арешту на на цінне майно ОСОБА_5 , а саме, мобільний телефон марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Sigma» IMEI 1: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_4 IMEI 2: НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_6 IMEI 2: НОМЕР_7 , мобільний телефон марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_8 IMEI 2: НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «SonyEricson», мобільний телефон марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_10 IMEI 2: НОМЕР_11 , кейс із дисками чорного кольору, планшет самсунг чорного кольору IMEI: НОМЕР_12 , ноутбук «HP» 5CD60135BQ, ноутбук «Lenovo» PF0ME8X0, диктофон «Sony», мобільний телефон марки «Nokia» IMEI 1: НОМЕР_13 IMEI 2: НОМЕР_14 , мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI 1: НОМЕР_15 IMEI 2: НОМЕР_16 , мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI 1: НОМЕР_17 IMEI 2: НОМЕР_18 , 100 доларів США 1 купюра, 6 купюр по 10 доларів США.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000139 від 13.02.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.
26.07.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, інкримінований ОСОБА_5 передбачений ч. 4 ст. 190 КК України є особливо тяжких злочином, санкція якого передбачає покарання у до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, метою застосування арешту майна є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов заявлений потерпілим у даному кримінальному провадженні) та конфіскації майна, що передбачена санкцією статті інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, на даний час у слідства виникла необхідність в накладені арешту на зазначене майно з метою подальшого його збереження з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити клопотання.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваної ОСОБА_5 як виду покарання.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з матеріалів клопотання, арешт на вказане майно слідчий просить накласти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди. Вказане майно вилучене за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 18.04.2019 року, таким чином вилучене майно фактично є тимчасово вилученим, проте у встановлений ст. 172 КПК України строк слідчий з клопотанням до слідчого судді не звернувся. Таким чином за правилами 2 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно припинилося та повинно бути повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Крім того, не надано підтвердження, що у вказаному кримінальному провадженні цивільний позов заявлений, цивільний позивач з клопотанням про накладення арешту не звертається відповідно до ст. 171 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000139 від 13.02.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1