Справа №: 127/269/19
Провадження №: 1-кп/127/20/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004692 від 02.12.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, із середньою освітою, не одруженої, українки, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2018 близько 22:00 год. в гості до ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , прийшла її подруга ОСОБА_5 , з якою вони вживали спиртні напої до 01:00 години 16.11.2018.

Залишившись на ніч у ОСОБА_3 , ОСОБА_5 під`єднала свій мобільний телефон торгової марки «Huawei» моделі «Y5 II (CUN-U29)» до зарядного пристрою та лягла спати.

Помітивши телефон, ОСОБА_3 вирішила ним заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, підбурювана жагою до легкої наживи, ОСОБА_3 , переконавшись, що ОСОБА_5 міцно спить, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків для власниці телефону, таємно від`єднала від зарядного пристрою мобільний телефон та заволоділа ним.

У подальшому, о 14:26 год. цього ж дня ОСОБА_3 реалізувала мобільний телефон ОСОБА_5 у відділенні № 355 ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» і «Компанія» за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 53-А, тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ № 7020/18-21 від 20.12.2018 ринкова вартість телефону мобільного зв`язку торгової марки «Huawei» моделі«Y5 II (CUN-U29)», бувшого в користуванні, з урахуванням зносу при умові робочого стану та повної комплекції (технічної справності), станом на момент вчиненні злочину складає 1872 грн.

Тобто, внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на суму 1872 грн.

Допитана у ході судового провадження обвинувачена ОСОБА_3 , вину в інкримінованому злочині визнала частково та суду надала наступні показання.

Так, ОСОБА_5 приїхала до ОСОБА_3 у гості, що б остання допомогла пофарбувати ОСОБА_5 волосся у квартирі вони були удвох. ОСОБА_5 була в нетверезому стані та привезла із собою продукти харчування та алкоголь. Пофарбувавши ОСОБА_5 волосся, остання помила голову та запропонувала ОСОБА_3 випити горілки, оскільки вона привезла із собою 0,7 літрів горілки. ОСОБА_3 приготувала вечерю та вони разом сіли за стіл, під час застілля ОСОБА_5 постійно показувала фотографії, що були на її мобільному телефоні, вмикала музику на телефоні. Після того, як закінчилась горілка, вони разом пішли до магазину «Україночка», аби ще докупити випивку та потім пили до самого ранку.

15.11.2018 зранку ОСОБА_3 пішла гуляти із собакою та почала будити ОСОБА_5 , що б остання їхала додому, просила свого сина щоб він завіз ОСОБА_5 до її будинку, однак потерпіла залишилась у квартирі ОСОБА_3 . Потім ОСОБА_5 знову пішла до магазину «Україночка», купила випивку, вони продовжували разом вживати алкогольні напої та ОСОБА_5 знову залишилась ночувати в квартирі ОСОБА_3 .

Після чого, 16.11.2018 ОСОБА_3 вирішила поїхати до свого сина та коли остання вдягалась, ОСОБА_5 попросила здати свій мобільний телефон до ломбарду, оскільки у неї не залишилось грошей на алкогольні напої. ОСОБА_3 взяла телефон, віднесла до ломбарду та отримані грошові кошти у сумі 1 200 грн., одразу віддала ОСОБА_5 . Потерпіла витратила 1 200 грн. на алкогольні напої, які вони потім випивали разом.

Приблизно 19.11.2018 до квартири ОСОБА_3 приїхав її чоловік ОСОБА_6 та вигнав ОСОБА_5 із квартири. Через два тижні після вказаних події ОСОБА_3 дізналась, що потерпіла написала до відділення поліції заяву, про те що ОСОБА_3 викрала у ОСОБА_5 мобільний телефон.

Крім того, як зазначила обвинувачена ОСОБА_3 , що телефон вона здала до ломбарду. Шкоду потерпілій ОСОБА_5 відшкодувала у повному обсязі та просила суд суворо її не карати.

Допитана у ході судового провадження потерпіла ОСОБА_5 , суду надала наступні показання, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше була її подругою.

Так, 15.11.2018 близько 22:00 год. ОСОБА_5 приїхала в гості до ОСОБА_3 та попросила останню пофарбувати їй волосся у квартирі вони були у двох. Після того, як пофарбували волосся, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 випили горілки, потім ОСОБА_5 поставила свій мобільний телефон марки «Хуавей» чорного кольору заряджатись та лягла спати. Наступного дня, прокинувшись зранку, ОСОБА_5 не знайшла свого телефону, там де ввечері його залишила. ОСОБА_5 неодноразово запитувала ОСОБА_3 чи остання брала її мобільний телефон, однак ОСОБА_3 повідомляла, що мобільний телефон не брала. Мобільний телефон марки «Хуавей» чорного кольору, ОСОБА_7 придбала у лютому 2018 року у ломбарді «Благо» за 2 000 гривень.

З 16.11.2018 по 21.11.2018 ОСОБА_5 знову перебувала вдома у ОСОБА_3 , вони продовжували вживати алкогольні напої, кілька разів їздили до магазину «Україночка» купувати горілку та продукти харчування. Весь цей час, ОСОБА_5 думала, що її мобільний телефон кудись закотився.

21.11.2018 до квартири ОСОБА_3 повернувся її чоловік ОСОБА_6 та одразу почав виганяти ОСОБА_5 із квартири тоді ОСОБА_5 швидко зібрала речі та втекла із квартири ОСОБА_3 де і залишила свій мобільний телефон.

Через два тижні до ОСОБА_5 зателефонували із ломбарду та запитали чи вона буде продовжувати оплачувати зберігання телефону у ломбарді, після чого ОСОБА_5 одразу направилась до ломбарду для того, щоб з`ясувати обставини, щодо того хто здав телефон до ломбарду. Прийшов до ломбарду, ОСОБА_5 показали квитанцію, у якій було зазначено, що 16.11.2018 її мобільний телефон марки «Хуавей» чорного кольору здала до ломбарду ОСОБА_3 .

Потім, ОСОБА_5 зателефонувала до ОСОБА_3 та повідомила, що вона знає, про те що ОСОБА_3 здала її мобільний телефон до ломбарду, та ОСОБА_3 повідомила їй, що через два тижні отримає пенсію, викупить мобільний телефон ОСОБА_5 із ломбарду та поверне останній.

Прочекавши два тижні, ОСОБА_5 дзвонила до ОСОБА_3 , однак остання слухавку не брала, тоді ОСОБА_5 звернулась до поліції та написала заяву, про те що ОСОБА_3 викрала у неї мобільний телефон.

Також, як повідомила потерпіла ОСОБА_5 , що вона не просила ОСОБА_3 здавати її мобільний телефон до ломбарду.

Крім того, потерпіла ОСОБА_5 щодо міри покарання ОСОБА_3 поклалась на розсуд суду. Матеріальна шкода їй відшкодована у повному обсязі, претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 не має.

Допитаний у ході судового провадження свідок ОСОБА_6 , суду надав наступні показання, що обвинувачена ОСОБА_3 являється його дружиною, потерпілу ОСОБА_5 бачив один раз.

Так, в листопаді 2018 року ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_3 , що б повідомити, що він ввечері повернеться додому із відрядження, однак трубку взяла раніше не знайома йому ОСОБА_5 та поросила купити горілку і продукти харчування. Ввечері цього ж дня, ОСОБА_6 повернувся додому, зайшовши до квартири, він побачив там ОСОБА_5 , яка вживала алкогольні напої, а його дружина ОСОБА_3 в цей час спала в іншій кімнаті. Через кілька хвилин ОСОБА_3 прокинулась, всі разом сіли за стіл та почали вживати алкогольні напої. Трошки посидівши, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_3 почали збиратись лягати спати та просили ОСОБА_5 , щоб вона покинула їх квартиру, однак ОСОБА_5 сказала, що зараз пізно і попросилась переночувати і повідомила, що зранку вона поїде додому.

Наступного дня о 08:00 год. ОСОБА_6 пішов вивести собаку на прогулянку, повернувшись додому, він побачив що ОСОБА_5 сама розпиває горілку на кухні та курить цигарки, ОСОБА_3 в цей час спала. ОСОБА_6 дуже розізлився, побачивши це, та почав виганяти ОСОБА_5 із квартири, взяв її за одяг, виштовхав із квартири, після чого викинув із квартири в під`їзд речі ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 він більше не бачив.

Також, як зазначив свідок ОСОБА_6 будь якого мобільного телефону у квартирі ОСОБА_3 він не бачив та свідком події, які мали місце не був.

Також судом у ході судового провадження безпосередньо досліджені наступні докази надані стороною обвинувачення, належність та допустимість, яких не оспорюється стороною у справі, а саме:
?витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.12.2018 за № 0004692;

?протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.12.2018;

?договір № ДОН про заміну кредитора у зобов`язанні від 05.11.2018;

?протокол тимчасового доступу до речей і документів від 18.12.2018, відповідно до якого слідчим Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було проведено огляд відео із камер відео спостереження за 16.11.2018 у відділення ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» і Компанія» та було здійснено виїмку відеозапису «avi»;

?протокол огляду документу від 18.12.2018, відповідно до якого було проведено огляд відео із камер відео спостереження за 16.11.2018 у відділення ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» і Компанія», відео до вказаного протоколу досліджено та продемонстровано у ході судового провадження;

?висновок судового експерта № 7020/18-21 від 20.12.2018, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону мобільного зв`язку торгової марки «Huawei» модель «Y5 II (CUN-U29)», бувшого у користування, з урахування зносу, при умові робочого стану та повної комплектації (технічно справний стан), станом на момент вчинення злочину, складала 1 872 гривні.

Аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного.
Так у ході судового провадження обвинувачена ОСОБА_3 зазначила про те, що мобільний телефон який належить потерпілій ОСОБА_5 вона не викрадала, а здала його до ломбарду на вимогу потерпілої. Разом із тим зазначила про те, що вину визнає у тому, що телефон потерпілої здала до ломбарду.

Суд вказані показання обвинуваченої ОСОБА_3 оцінює критично, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка зазначила про те, що не просила обвинувачену ОСОБА_3 здавати свій мобільний телефон до ломбарду. Мобільний телефон поставила заряджатись та він зник, у квартирі на той час були лише ОСОБА_3 та вона. Свідок ОСОБА_6 приїхав пізніше та вигнав її з квартири, свідком вказаних подій він не був. Відповідно до відео до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 18.12.2018, який оглянутий у ході судового провадження вбачається, що дійсно ОСОБА_3 здала мобільний телефон ОСОБА_5 до ломбарду. Вказане і не заперечує обвинувачена ОСОБА_3 , як і те, що вона та потерпіла вживали алкогольні напої.

З урахуванням вказаного, суд аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом враховано, що у постановах Верховного суду звернута увага на те, що відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Таким чином, судом враховано те, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, за місцем проживання скарг на її поведінку не надходило. Відповідно до довідки комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/5707 від 17.12.2018 ОСОБА_3 на диспансерному обліку не перебуває. Згідно довідки комунального підприємства Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерпаія» № 2951 від 07.12.2018 ОСОБА_3 на диспансерному наркологічному обліку у закладі не перебуває, має інвалідність третьої групи.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Як вбачається з обвинувального акту, що надійшов до суду така, обтяжуюча обставина як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння обвинуваченій ОСОБА_3 не висувалась. З урахуванням вказаного, суд вважає, що визнання обвинуваченій ОСОБА_3 обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, поза межами висунутого їй обвинувачення є порушенням вимог КПК України, інших доказів крім показань обвинуваченої та потерпілої суду надано не було. Вказаний висновок суду узгоджується із Постановою Верховного суду від 26.02.2019 за № 214/4920/16-к.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_3 її ставлення до вчиненого, поведінку в ході судового провадження, суд переконаний, що саме покарання у виді штрафу призначене ОСОБА_3 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами.

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2018 підлягає скасуванню.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази, а саме:

?відеозапис «avi», який вилучений у відділенні № 355 ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія», за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 53 А, що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2018 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведену експертизу на користь держави у сумі 429 грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченій та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: