ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2287/19 Справа № 204/3558/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 був засуджений вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 серпня 2014 року за ч. 1 ст. 421, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 410, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ст.70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є його власністю. На підставі ст. 54 КК України позбавлений військового звання молодший сержант.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2014 року вказаний вище вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 серпня 2014 року залишений без змін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2016 року ОСОБА_7 зарахований в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за період з моменту затримання 12.05.2014 року по день набрання вироком законної сили 11.11.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку 12.05.2014 року. Кінець строку 13.02.2021 року.

Згідно довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_7 не має заохочень, проте він має сорок стягнень, які хоча і погашені за плином часу, але останнє зі стягнень у вигляді суворої догани мало місце 04.05.2018 року. При цьому в умовах Дніпровської УВП № 4 засуджений ОСОБА_7 не працює, так само, як і не був працевлаштованим під час перебування у Криворізькій ВК № 80.

Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_7 за час перебування в місцях позбавлення волі, з 14.05.2014 року, характеризується негативно. За період перебування у Дніпровській УВП № 4 характеризується посередньо, стягнень та заохочень від адміністрації не має. Згідно матеріалів особової справи перебуває на профілактичному обліку, схильний до членоушкодження від 06.05.2016 року. Підтримує зв`язки з близькими шляхом отримання передач.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати до нього ст. 81 КК України та умовно-достроково звільнити від відбування покарання. Свою скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно та без належного викладу мотивувань в ухвалі відмовив у застосуванні до нього положень ст. 81 КК України.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість.
Засуджений підтримав викладене в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення залишити без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого, думку засудженого, який підтримав в повному обсязі доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 був засуджений Комінтернівським районним судом Одеської області від 13 серпня 2014 року за ч. 1 ст. 421, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 410, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ст.70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є його власністю. На підставі ст. 54 КК України позбавлений військового звання молодший сержант.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2014 року вказаний вище вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 серпня 2014 року залишений без змін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2016 року ОСОБА_7 зарахований в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за період з моменту затримання 12.05.2014 року по день набрання вироком законної сили 11.11.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку 12.05.2014 року. Кінець строку 13.02.2021 року.

Згідно довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_7 не має заохочень, проте він має сорок стягнень, які хоча і погашені за плином часу, але останнє зі стягнень у вигляді суворої догани мало місце 04.05.2018 року. При цьому в умовах Дніпровської УВП № 4 засуджений ОСОБА_7 не працює, так само, як і не був працевлаштованим під час перебування у Криворізькій ВК № 80.

Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_7 за час перебування в місцях позбавлення волі, з 14.05.2014 року, характеризується негативно. За період перебування у Дніпровській УВП № 4 характеризується посередньо, стягнень та заохочень від адміністрації не має. Згідно матеріалів особової справи перебуває на профілактичному обліку, схильний до членоушкодження від 06.05.2016 року. Підтримує зв`язки з близькими шляхом отримання передач.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що засуджений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, які, у відповідності до ст..12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких, а його поведінка щодо дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка під час відбування покарання є обов`язком засудженого, у відповідності до ст..9 КВК України. Крім того, засуджений з 14.05.2014 року за час перебування в місцях позбавлення волі характеризується негативно. Тому поведінка засудженого щодо звернення до суду з даним клопотанням свідчить лише про те, що він бажає скорішого звільнення з місць позбавлення волі.
Беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених засудженим злочинів, встановлених вище обставин, характеристики на засудженого, колегія суддів, вважає, що останнім часом позитивна поведінка ОСОБА_7 не свідчить про виправлення останнього, а доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого не є достатньою правовою підставою для його умовно-дострокового звільнення.
Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності і що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.
Таким чином, судовий розгляд зазначеного клопотання було здійснено та проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4