Справа № 480/1762/18
Провадження № 1-кп-480/141/19
Вирок
Іменем України
23 жовтня 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївській області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, ніде не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.02.2019 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Встановив:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 14.07.2018 року в 07год.30хв., будучи раніше судимим за скоєння корисливого злочину, судимість якого не була погашена і не скасована в законому порядку, проходив поблизу території домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив, що у дворі у вище вказаного домоволодіння,не нікого з мешканців на той час не було, припаркований автомобіль ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який до цього, на договірних засадах залишив ОСОБА_6 .
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір на незаконне збагачення шляхом заволодіння автомобільним акумулятором та подальшим його обернення на свою користь.
Реалізуючи зазначений протиправний намір, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливі цілі, ОСОБА_4 , через хвіртку потрапив на теротирію вище вказаного домоволодіння, де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, за допомогою заздалегідь заготовленого пристрою (відмички), відчинив передні водійські двері автомобіля, та в подальшому, проникнувши до салону, відчинив кришку капоту. Після цього ОСОБА_4 підійшов до капоту та піднявши кришку, вчинив крадіжку автомобільного акумулятора Істок на 60 Ампер.
Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 345 грн.79 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердивши обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся, що виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильною кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до п.1, 2, 3, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання підсудному, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно дотримуватися вимог ст.65 КК України, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При призначенні покарання у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого ним злочину, добровільне відшкодування завданної шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше засуджений вироком Заводським районним судом м.Миколаєва від 07.02.2019 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, не працює, згідно довідки-характеристики характеризуються негативно , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, згідно довідки ОНД перебуває на обліку з 2013 року з діагнозом зловживання опіоїдами.
Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід ізолювати від суспільства обравши йому міру покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.
Крім того, з ОСОБА_4 належить стягнути витрати за проведення експертизи в сумі 2860 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 07.02.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_4 4 роки 3 місяці позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи в сумі 2860 грн. на користь держави.
Речові докази по даному кримінальному провадженню: акумулятора Істок на 60 Ампер залишити за належністю ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

23.10.2019