Справа № 346/4609/19
Провадження № 1-кп/346/531/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Коломия клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,а саме у незаконному виготовленні та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, канабісу, вчиненими повторно.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 8 серпня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці, який закінчується 8 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

Прокурор в судовому засіданні наголосив на необхідності обрання строків тримання під вартою для обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки вчинений злочин є тяжким, обвинувачений не працює, може ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків , у обвинуваченого відсутнє нерухоме чи рухоме майно, а також тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке санкція відповідної статті 307 ч.2 КК України ,за якою обвинувачується ОСОБА_4 , передбачає покарання від 6 до 10 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що стосовно обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Підстави для арешту передбачені нормами КК України та КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основних свобод людини, а саме ст.5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду по правам людини. Основна мета вказаної ст.5 Конвенції заключається в тому, щоб виключити необгрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі «Маккей проти Великобританії»). ЄСПЛ звертає увагу , що вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства,а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа «Плесо проти Угорщини»). В рішенні по справі «Джессіус проти Литви» ЄСПЛ роз`яснив , що в розумінні ст.5 Конвенції особа може бути взята під варту на підставі підпункта «с» пункта 1 цієї статті тільки в рамках кримінального судочинства з метою, щоб дана особа предстала перед компетентним органом за наявності обгрунтованої підозри.

Таким чином, тримання під вартою і доставка до компетентного правоохоронного органу особи, щодо якої існує підозра у вчиненні кримінального правопорушення, якщо особа ухиляється або може ухилитись від покладених на неї обов`язків , передбачених законом, є належним засобом.

Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 8 серпня 2019 року, оскільки обвинувачений може ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків ,у обвинуваченого відсутнє нерухоме чи рухоме майно, а також тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке санкція відповідної статті 307 ч.2 КК України ,за якою обвинувачується ОСОБА_4 , передбачає покарання від 6 до 10 років позбавлення волі.

Крім цього у вищевказаній ухвалі Коломийського міськрайонного суду від 8 серпня 2019 року, яка є в матеріалах справи, зазначено обставини, які послужили підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, обвинувачений не працює,не має постійного доходу,не має міцних соціальних зв`язків, а також тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Крім цього, обвинувачений , підтримуючи стосунки із кримінальним елементом району, може незаконно впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний тяжкий злочин, знаходячись на волі, обвинувачений також може вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочався , вищеперераховані обставини зазначені у вищезгаданій ухвалі не змінилися, інших обставин, які б надавали підстави до зміни запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Суд враховує, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки є неможливим через відсутність осіб, які згодні взяти на себе це зобов`язання, а застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту є занадто м`яким запобіжним заходом, що не відповідає характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого , тяжкість вчиненого злочину та те, що утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважає за необхідне призначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім цього суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого також додаткові обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

За наведених обставин, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.183, 331, 369-372, ч. 2 ст. 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , у вигляді тримання під на строк на 60 днів, тобто до 26 листопада 2019 року, до 15.00 год.

Встановити розмір застави, який становить 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, ,що становить 120 420 гривень , у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самими обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), що обгрунтовується обставинами даними кримінального правопорушення, характеризуючими даними на обвинуваченого, та його суспільною небезпечністю.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2)не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4)утримуватись від спілкування з свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суми застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суддю Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору після її проголошення та направити начальнику УВП-12 м. Івано-Франківська.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1