ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 11.07.2019 року в кримінальному провадженні №0001533, -

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 липня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, з середньою освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази 24.12.2012 року вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців за ст.185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі; 22.01.2019 року вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців за ст.185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і йому призначено покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців від 22.01.2019 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислючати з моменту затримання, а саме з 31.01.2019 року.

Речові докази компакт-диски вирішено зберігати при справі.

Згідно вироку суду, 28.11.2018 року, близько 03 год. 30 хв. Петренко

ЄУНСС 725/1226/19 провадження №11кп/822/381/19 головуючий у 1 інстанції

ОСОБА_9 , переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна та особистого збагачення, умисно, протиправно, повторно, зайшов на територію огородженого домоволодіння АДРЕСА_2 , де через незачинені на ключ двері проник до коридору загального користування між квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , звідки з навісної шафи викрав належні ОСОБА_10 чоловічі шкіряні чоботи чорного кольору вартістю 700 грн., після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

На цей вирок обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати оскаржуване рішення та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

На обгрунтування своїх вимог обвинувачений вказував, що інкримінований йому злочин він не вчиняв, на відеозаписі під час вчинення злочину зображена схожа на нього особа, а не він. Ні краденого майна, ні одягу, в який була одягнена зображена на відеозаписі особа, у нього не вилучали. На час вчинення інкримінованого йому злочину він перебував дома. Суд відмовив в проведенні криміналістичної експертизи на предмет встановлення того чи він зображений на відеозаписі. Вважає, що судовий розгляд було проведено упереджено, оскільки суд відмовив в клопотанні про проведення експертизи та не викликав свіків в судове засідання.

Адвокат ОСОБА_8 на обгрунтування своїх вимог вуказувала, щ викладені у вироку висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, при постановленні вироку було допущено неповноту судового розгляду та порушено вимоги норм КПК України.

Апелянт зазначала, на підтвердження винуватості ОСОБА_7 суд формально перелічив показання обвинуваченого, потерпілого, свідка та послався на інші докази, а саме на протокол огляду відео від 12.01.2019 р., компакт-диски з відеоматеріалами, але не дав їм належної оцінки.

Сам обвинувачений в суді заперечував свою причетність до вчиненого злочину і вказував, що 28.11.2019 року о 03 год. 30 хв. перебував дома і спав. Одягу, в який одягнена особа, що зображена на відеозаписі, у нього ніколи не було. Свідок ОСОБА_11 в суді підтвердила, що на момент вчинення крадіжки обвинувачений перебував дома.

Але суд упереджено підійшов до доказів, які доводять невинуватість її підзахисного і постановив вирок на припущеннях.

Ще адвокат зазначав, що ракурс зображеної на відеозаписі особи не дає можливості чітко ідентифікувати цю особу з обвинуваченим.

Вказувала, що свідок ОСОБА_12 не був очевидцем події і його показання про те, що на відеозаписі він опізнав обвинуваченого, не може бути взятий до уваги, оскільки така слідча дія, як впізнання, з цим свідком не проводилась, останній є працівником поліції, який здійснював адмінстративний нагляд за обвинуваченим і є зацікавленою особою в цьому провадженні.

Також адвокат вказував, що стороні захисту було відмовлено в проведенні експертизи на предмет ідентифікації зображеної на відеозаписі особи.

При цьому зазначав захисник, що, відмовляючи в задоволенні клопотання про призначення експертизи, суд порушив вимоги ст.332 КПК України і не ухвалював своє рішення окремим документом в нарадчій кімнаті. Ще апелянт зазначав, що в судовому засіданні прокурором було змінено кваліфікацію злочину зі ст.185 ч.3 на ст.185 ч.2 КК України, а суд у вироку вказав, що ОСОБА_7 вчинив злочин з проникненням до коридору загального користування. Вважає, що суд вийшов за межі пред`явленого особі обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги, посилаючись на обставини, що наведені в них, прокурорів, які просили відмовити в задоволенні вимог обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали провадження, переглянувши відеозаписи, що містяться в матеріалах провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги є обгрунтова і подані апеляційні скарги необхідно задовольнити.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмовтивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ухвалення вироку суд не дотримання вимог ст.370 КПК України.
Так, допитаний в суді потерпілий ОСОБА_10 показав, що в ніч на 28.11.2018 року з загального коридору квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 з навісної шафи були викрадені його шкіряні чоботи чорного кольору вартістю 700 грн. Двері в коридор загального користування не були зачинені, до коридору був вільний доступ.
Свідок ОСОБА_11 в суді дала показання, що вона є матір`ю ОСОБА_7 і проживає разом з ним. Вночі 28.11.2018 року її син ОСОБА_7 спав дома і вона не чула, щоб він кудись виходив вночі.
Сам обвинувачений в суді заперечував свою причетність до вчиненого злочину.
Єдиним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні є показання свідка ОСОБА_12 , який в суді першої інстанції вказав, що на досудовому слідстві 30.11.2018 року йому було пред`явлено відеозапис, на якому він впізнав ОСОБА_7 як особу, яка вночі заходила в приміщення коридору між квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 28.11.2018 року (в час вчинення злочину).

Допитаний в апеляційній інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що на відеозаписі зображена інша особа, у нього ніколи не було такого одягу, в який була одіта та особа. На час вчинення інкримінованого йому злочину він перебував дома і спав. Це в суді першої інстанції підтвердила його мама ОСОБА_11 , але суд не взяв до уваги її свідчення.

З переглянутого в апеляційній інстанції відеозапису вбачається, що на ньому зображена особа чоловічої статі, яка одіта в куртку з накинутим на голову капюшоном та в спортивні штани. На цьому відеозаписі зафіксовано, як ця особа в нічний час заходить в приміщення та невдовзі виходить з нього та покидає двір будинку. Обличчя цієї особи на відеозаписі чітко не видно. Будь-яких характерних ознак зовнішності чи ходьби цієї особи, які б давали реальну можливість опізнати цю особу, під час перегляду відеозапису колегією суддів також не виявлено.

Для ідентифікації особи, що зображена на відеозаписі, колегією суддів була призначена комплексна фототехнічна та портретна експертиза.

Згідно висновку експерта №1092-К від 27.09.2019 року покращені зображення у стопкадрах: (263) з відеофайлу НСVR ch1main 28032948.dav та29) з відеофайлу НСVR ch1main 38033504. dav- для ідентифікації осіб непридатні (а.с.233-237).

А тому колегія суддів критично відноситься до показань свідка ОСОБА_12 , який є працівником поліції, в тій частині, що на відеозаписі він опізнав ОСОБА_7 , як особу, що заходила 28.11.2018 року біля 03 год.30 хв. в домоволодіння АДРЕСА_2 .

Інших об`єктивних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, в справі немає і суд їх не досліджував.

Відповівдно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Оскільки відсутні об`єктивні та беззаперечні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 вчинив крадіжку майна ОСОБА_10 , колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок ухвалений з грубим порушенням вимог ст.ст. 370, 373 КПК України, ст.62 Конституції України.

А тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, як незаконний, а провадження у справі необхідно закрити у зв`язку з не доведенням того, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_7 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 липня 2019 року в кримінальному провадженні №0001533 по обвинуваченнню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначення йому покарання за цей злочин і за сукупністю злочинів, скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з недоведенням того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 .

Вважати ОСОБА_7 таким, що відбуває покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців від 22.01.2019 року у виді два роки позбавлення волі та зарахувати йому в строк відбуття покарання перебування його під вартою в кримінальному провадженні №0001533 з 31 січня 2019 року по 17 жовтня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той же строк з дня врученняч йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_13

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія. Згідно з оригіналом: суддя