Справа № 629/7158/18
Номер провадження 1-кп/629/238/19
УХВАЛА

31 липня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу, -

встановила:

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на два місяці в зв`язку з перебуванням членів колегії суду у щорічній відпустці та закінченням 02.09.2019 року зазначеного строку, посилаючись на те, що наявні ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_8 підтримала думку прокурора про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 не погодившись з пропозицією прокурора, просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який домашній арешт, в зв`язку з недоведенням прокурором наявності існуючих ризиків.

Згідно ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 , колегія суддів оцінює сукупність обставин, передбачених в ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, вчинення злочину із застосуванням насильства, репутацію, відсутність працевлаштування та самостійного забезпечення, відсутність заощаджень для забезпечення власних потреб, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на вірогідність переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків; можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обставин, які були би підставою для зміни запобіжного заходу в даному судовому засіданні захисником не надано.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вказаний висновок ґрунтується на тому, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Виходячи із сукупності приведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою до двох місяців.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_7 суд не визначає.

Керуючись ст.ст.217,314-316,334,371,372 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити незмінним - у вигляді тримання під вартою та продовжити його дію на строк до двох місяців до 30.09.2019 року, без визначення застави.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 відмовити.

Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_7 , захиснику ОСОБА_6 , направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3