ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1129/19 Справа № 213/3070/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
власника майна ОСОБА_6 ,
представника третьої особи,
щодо майна якої вирішується
питання про арешт ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000835 від 04 серпня 2019 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 06 серпня 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000835 від 04 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Накладено арешт із забороною використання, розпорядження, користування та відчуження на автомобіль Mersedes-Benz Vito реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , видане 25.04.2019 Територіальним сервісним центром 1248, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що автомобіль Mersedes-Benz Vito реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та матиме доказове значення у справі, оскільки на ньому можуть бути сліди пальців рук та папілярних ліній, потожирові сліди осіб, які користувалися цим автомобілем, порохові сліди, оскільки під час вищезазначених подій мали місце постріли. Слідчим доведено також, що власником майна може бути здійснено псування, знищення слідів, передачі автомобіля іншім особам. Останнє підтверджувалося власницею майна, яка вказала, що займається підприємницькою діяльністю та використовує цей автомобіль для перевезення вантажів, але сама прав не має, та кожного разу передає автомобіль у користування найманим водіям. Слідчий суддя вважав, що ця обставина не виключає можливості знищення слідів з вказаного автомобіля, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження, дають підстави для висновку про те, що з метою не допущення переховування, забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення його пошкодження, а також для забезпечення схоронності майна як речового доказу в рамках зазначених матеріалів досудового розслідування, а тому, накладення арешту на автомобіль в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки його метою є забезпечення збереження майна на час досудового слідства та судового провадження, у даному кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали про накладення арешту.
Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що слідчий суддя не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна, не з`ясував, чи є власник майна стороною кримінального провадження, не встановив розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, а також співрозмірність обмеження права власності і невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України.
Апелянт вказує, що слідчим не доведений той факт, що саме за допомогою даного автомобіля, власником якого є ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення, оскільки по даному кримінальному провадженню на теперішній час нікому не повідомлено про підозру і не встановлено достатніх доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення.
Зазначає, що власнику автомобіля ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді незаконно та безпідставно створено перешкоди у вільному розпорядженні та користуванні зазначеного автомобіля при виконанні робіт та транспортуванні вантажів, чим на життя заробляє власник вказаного транспортного засобу, арешт якого призводить до великих труднощів в її підробітку, який є основним джерелом її доходу.
Крім того вказує, що слідчий не надав слідчому судді ніяких доводів, що саме цей авто має причетність до скоєного кримінального правопорушення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників провадження, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 3 ст. 170, пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (ст. 170), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
З наданих матеріалів вбачається, що слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000835, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 04.08.2019 о 06.33 години до чергової частини Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області по лінії "102" надійшло повідомленні із приймального виділення "Криворізької міської клінічної лікарня № 2" ДОР" про те, що до них самостійно в лікарню звернувся мешканець м. Кривого Рогу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , якому встановлено попередній діагноз: поранення правої сідничної області, проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки.
При з`ясуванні обставин події встановлено, що 04.08.2019 приблизно о 22.30 годині ОСОБА_9 мав конфлікт поблизу ТРК "Зірка" по пр.Південний, 35 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу з місцевими мешканцями ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які спричинили ОСОБА_9 вказане поранення з невстановленої зброї.
За даним фактом СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП Дніпропетровській області розпочато кримінальне провадження (номер ЄРДР 0000835 від 04.08.2019) за ознаками ч.4 ст.296 КК України за фактом хуліганських дій, вчинених групою осіб із застосуванням вогнепальної зброї.
Транспортним засобом, на якому зникли злочинці з місця скоєння злочину, є автомобіль "Mersedes-Benz Vito" реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , видане 25.04.2019 Територіальним сервісним центром 1248, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний транспортний засіб було вилучено 04.08.2019 біля Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, 9Б та на даний час він зберігається на території спеціально обладнаного майданчику для зберігання транспортних засобів при Інгулецькому ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, 9Б.
Оскільки зазначений автомобіль визнано речовим доказом у сказаному кримінальному провадженні, наявні ризики його використання, ремонт, відчуження, приховування слідів кримінального правопорушення, які маються на ньому, а також оскільки може виникнути необхідність провести експертизу з об`єктом дослідження, яким може бути цей транспортний засіб, провести за його допомогою слідчий експеримент, чи інші слідчі дії, та вважає, що на це майно слід накласти арешт.
У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що вказане вилучене майно на даній стадії досудового розслідування підлягає арешту, оскільки дане майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовим доказом та має доказове значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Завданнями застосування арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Враховуючи, що вказаний транспортний засіб є важливим доказом у даному провадженні, а також, що в даному провадженні необхідно провести ряд слідчий та інших процесуальних дій, тому для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та для запобігання ризикам приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження даного речового доказу, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, колегія суддів вважає обґрунтованим та доцільним накладення арешту на вказане майно.
Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в сенсі ст. 28 КПК не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, третя особа наділена правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК, питання про скасування накладеного арешту.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування не встановлено, а відповідні доводи та вимоги третьої особи не можуть бути задоволені.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000835 від 04 серпня 2019 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: