У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1502/19
Номер провадження 1-в/184/94/19

13 серпня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» про умовно-дострокове звільнення засудженої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, до засудження не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
засудженої 21.02.2018 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ст. 190 ч. 2 КК України до 01 року обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена з іспитовим строком на 01 рік. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 09.08.2018 року вирок Червонозаводськото районного суду м. Харкова від 21.02.2018 року в частині призначення покарання скасовано та ухвалено новий, призначено за ст. 190 ч. 2 КК України до 01 року 06 місяців обмеження волі,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_3 ,
представник спостережної комісії ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського міського суду надійшло подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)», погоджене головою спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_3 на підставі ст.81 КК України. В обґрунтування подання державна установа посилається на те, що засуджена за час відбування покарання довела своє виправлення, оскільки характеризується позитивно, дотримується правил внутрішнього розпорядку, виконує всі законні вимоги адміністрації, має одне заохочення, стягнень не має, норми виробітку виконує, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.
В судовому засіданні представник ПВЦ-79 подання підтримала та просила задовольнити з викладених в клопотанні підстав.
Засуджена ОСОБА_3 у судовому засіданні подання ПВЦ-79 підтримала та зазначила, що за час відбування призначеного їй покарання вона свою вину усвідомила та щиро розкаялася у вчиненому злочині, зробила для себе належні висновки щодо неможливості вчинення кримінальних правопорушень у подальшому. Також вказала, що за час відбування покарання вона сумлінно працювала та дотримувалась усіх передбачених в установі правил поведінки, за що отримала заохочення, також брала участь у суспільному житті установи, культурно-масових заходах, які проводилися в ПВЦ-79 та у програмах диференційованого виховного впливу.
Представник спостережної комісії підтримав подання ПВЦ-79.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання ПВЦ-79, посилаючись на те, що мета покарання не досягнута, оскільки засуджена відбула надто короткий термін, а тому підстав для умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_3 немає.
Розглянувши подання, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова 21.02.2018 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України та їй призначено покарання у виді 01 року обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена з іспитовим строком на 01 рік. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 09.08.2018 року вирок Червонозаводськото районного суду м. Харкова від 21.02.2018 року в частині призначення покарання скасовано та ухвалено новий, призначено за ст. 190 ч. 2 КК України до 01 року 06 місяців обмеження волі.
Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув передбачений ч.3 ст.81 КК України строк покарання.
Матеріали справи свідчать, що засуджена 03.07.2019р. відбула передбачені 1/2 строку призначеного їй покарання.
Згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання з 03.10.2018 року. До Державної установи «ПВЦ (№79)» прибула 03.10.2018 року із органу пробації Харківської області. По прибуттю до установи була працевлаштована до бригади №22 майстерні установи швачкою. За період відбуття покарання в установі ПВЦ-79 характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не має; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою; бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі; приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Освіта»; бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.
У судовому засіданні представник ПВЦ-79 повністю підтримала зазначену характеристику.
Разом з тим, однією із найосновніших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).
Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Разом з тим, Пленум ВСУ у п.17 Постанови від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Із матеріалів справи слідує, що засуджена має одне заохочення, а саме подяку правами начальника відділення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці та з нагоди святкування Великодня, яке вона отримала 25.04.2019р. Стягнень засуджена не має.

У відповідності до опитувального листа щодо можливості умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженої ОСОБА_3 , надано висновок керівників служб установи ПВЦ -79, згідно якого останні вважають, що засуджена заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Згідно довідки бухгалтерії ПВЦ-79, виконавчі документи за засудженою ОСОБА_3 , не значаться.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що засуджена сумлінно та добросовісно відноситься до праці, оскільки норми виробітку останньої становлять понад 70%, а два останніх місяці 100%.
У свою чергу наявність заохочення та відсутність стягнень за час відбування покарання у засудженої ОСОБА_3 , позитивна характеристика засудженої, яка надана начальником установи, свідчить про зразкову поведінку останньої.
Крім того, із матеріалів справи, зокрема фото звіту та довідки про проведену соціально-виховну роботу із засудженою, вбачається, що засуджена ОСОБА_3 приймає активну участь у культурно-масових заходах, які проводяться в установі, самодіяльних організаціях та в програмах виховного впливу.
За наслідками оцінки ступеню виправлення засудженої за 03.07.2019р. (згідно щоденника індивідуальної роботи з засудженими), яка складена начальником відділення соціально-психологічної служби ПВЦ-79, слідує, що засуджена отримала середній бал «добре» та є такою, що довела свою виправлення. Наведене також підтверджується висновком психолога установи від 08.07.2019р., відповідно до якого засуджена готова до самоконтрольованої та право слухняної поведінки.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що засуджена ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та перевиховання, оскільки характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не має, у вчиненому злочині щиро розкаялась, що свідчить про готовність засудженої до самоконтролю та право слухняної поведінки, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Водночас посилання прокурора на недостатність строку відбуття засудженою призначеного їй покарання для застосування відносно неї ст..81 КК України, суд оцінює критично, оскільки приписами ст..81 КК України передбачено необхідність відбуття засудженим, який вчинив злочин середньої тяжкості 1/2 строку покарання, який засуджена ОСОБА_3 відбула 03.07.2019р. Крім того, зразкова поведінка засудженої протягом усього строку відбування нею покарання, її сумлінне ставлення до праці, про що свідчать високі норми виробітку на наявність заохочення, активна участь засудженої в житті установи, усвідомлення нею протиправності свого діяння та каяття у вчиненому свідчить про досягнення мети покарання, передбаченої ст.. 50 КК України як в частині виправлення засудженої ОСОБА_3 , так і в частині її перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Апеляційного суду Харківської області від 09.08.2018 року за ст. 190 ч. 2 КК України до 01 року 06 місяців обмеження волі, звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі на не відбутий строк 07 місяців та 21 день.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1