Справа № 466/8887/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні , в залі суду , в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 70002842 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , підлягаючи призову на строкову військову службу на підставі ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», перебуваючи з 12.01.2016р. на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як призовник, після початку призову, відповідно до Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році» № 22/2019 від 30.01.2019, будучи визнаним придатним для проходження військової служби військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 , 01.10.2019р., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.10.2019 з метою відправлення для проходження строкової військової служби. Однак, за відсутності поважних причин, не маючи підстав для відстрочки від призову на строкову військову службу, з метою ухилення від її проходження, ОСОБА_4 у визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, чим ухилився від призову на строкову військову службу.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 335 КК України,як ухилення від призову на строкову військову службу.

В підготовчому судовому засіданні в розпорядження суду поступила угода про визнання винуватості від 07.11.2019 року, укладена між прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 70002842, з одного боку та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, кається у вчиненому. Прокурор та обвинувачений в присутності захисника дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ст.335 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на два роки, із звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Захисник ОСОБА_5 в підготовчому засіданні теж просив суд затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України,у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин. Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання у виді обмеження волі, передбачена санкцією ст. 335 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують. Також ОСОБА_4 усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.314,373,374,472, 475 КПК України, ст. 75, 76, ст. 335 КК України, ст. 165 КВК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 листопада 2019 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 ( один ) рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1