Провадження №1-кс/369/3918/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання слідчого СВ Києво - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007241, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Києво - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Своє клопотання слідчий мотивував тим, що в період часу з 22 год 30 хв. 07.02.2019 по 08 год. 00 хв. 08.02.2019 ОСОБА_4 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 , перебували в ТРЦ «Променада Парк», що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4, де в останніх виник умисел на таємне викрадення будь-якого чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, шляхом зламу дверей та стін, проникли до офісних приміщень ТОВ «Ріелті Сервіс» та ТОВ «БСК груп», звідки таємно викрали системні блоки, металевий сейф, електричні лічильники 2301 АР3, мет. табло, НІК, службовий мобільний телефон марки «НОМІ», ІМЕЙ НОМЕР_1 та канцелярське приладдя.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли, тобто розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ТОВ «Ріелті Сервіс» та ТОВ «БСК груп» матеріального збитку.

Крім того, ОСОБА_4 в нічний час з 28.07.2019 на 29.07.2019 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до ТРЦ «Тріада», що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Молодіжна, 76-А, звідки таємно викрав платіжний термінал №212070 з грошовими коштами, що належить АТ КБ «Приват Банк».

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши АТ КБ «Приват Банк» матеріального збитку.

Крім того, у невстановлений органом досудового розслідування час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на придбання та зберігання вибухового пристрою. У цей же час у невстановлений спосіб ОСОБА_4 придбав, тобто вчинив дії, пов`язані з набуттям предмету схожого на корпус оборонної осколкової гранати РГО та предмету схожого на підривник УАЗ до ручних гранат (РГО, РГН).

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу зберігання бойових припасів, стандартних бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв, передбаченого п. 2.3 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, зберігав предмет, схожий на корпус оборонної ручної гранати з маркуванням на корпусі РГО та предмет, схожий на підривник до ручних гранат (РГО, РГН), за місцем фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

02.08.2019 року під час проведення обшуку на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області, що проводився 02.08.2019 в період часу з 06 год. 30 хв. по 12 год. 20 хв. у межах кримінального провадження, відомості про яке винесено до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000650 від 09.02.2019 року, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено предмет, схожий на корпус оборонної ручної гранати з маркуванням на корпусі РГО та предмет, схожий на підривник до ручних гранат (РГО, РГН).

Згідно довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 02.08.2019, виданої заступником начальника вибухотехнічного відділу Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_8 , предмет ззовні схожий на корпус ручної оборонної гранати з маркуванням на корпусі РГО відноситься до ІІІ вибухової категорії.

Згідно довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 02.08.2019, виданої заступником начальника вибухотехнічного відділу Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_8 предмет, схожий на підривник УАЗ до ручних гранат (РГО, РГН), відноситься до ІІ вибухової категорії.

Крім того, 07.07.2019 близько 01 години 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли до приміщення аптеки за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрали платіжний термінал №10070688 з грошовими коштами в ньому 76382 гривень, який належить ТОВ «Пейбокс» та платіжний термінал без серійного номеру що належав «Банк інвестицій та заощаджень» з грошовими коштами в ньому 7762 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли, тобто розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, заподіявши матеріального збитку.

02.07.2019 року в порядку ст. 208 КПК України, за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_4 слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

02.08.2019 прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури матеріали кримінального провадження №0007241 від 25.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, №0000650 від 09.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, № 0003036 від 26.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, №0003613 від 02.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження за загальним номером №0007241 від 25.12.2018 року.

20.08.2019 прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури матеріали кримінального провадження №0007241 від 25.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України, № 0003036 від 26.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження за загальним номером №0007241 від 25.12.2018 року.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Підозра ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом прийняття заяв від ОСОБА_9 протоколом огляду місця події від 23.12.2018 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 протоколом обшуку від 02.08.2019 року, протоколом обшуку від 02.08.2018 року, протоколом затримання ОСОБА_7 , в порядку статті 208 КПК України, протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку статті 208 КПК України.

03.09.2019 року слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області відносно ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб (до 30 вересня 2019 року включно).

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в продовженні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній раніше судимий за майнові злочини, не має постійного місця проживання на території Київської області, у зв`язку з чим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зокрема ризик згідно п.2 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що на даний момент органами досудового розслідування не встановлено місце знаходження всіх викрадених речей та є підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне:

підозрюваний не має постійного місця роботи та законного джерела доходів;

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_10 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілої, зможе незаконно впливати на неї. На даний час з останньою проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, тому він зможе впливати на неї з метою зміни потерпілою своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що він офіційно ніде не працює, немає міцних соціальних зв`язків, немає засобів для існування, та відповідно до довідки про судимість ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів майнового характеру.

Підставою продовжити застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також у кримінальному провадженні необхідно отримати висновки експертиз, а саме дві вибухо-технічних експертизи, товарознавчої експертизи та після виконання вказаних експертиз провести ряд слідчих дій, зокрема призначення додаткових судових експертиз у разі виникнення необхідності.

Проведення вказаних слідчих дій потребує додаткового часу з огляду на складність провадження, і їх результати матимуть доказове значення для судового розгляду у кримінальному провадженні.

Тому слідчий просив продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, громадянина України, українця, освіта вища, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Арештному домі ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України, в межах строку досудового розслідування, а саме до трьох місяців.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Просив задоволити його в повному обсязі.
Підозрюваний просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, вислухавши учасників процесу, приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що 03.08.2019 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України терміном 60 діб, тобто до 30.09.2019 року.
Постановою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 27 вересня 2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні 0007241, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України до трьох місяців та визначено строк досудового розслідування до 02 листопада 2019 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.
Разом з тим матеріали клопотання не містять належних та допустимих доказів у підтвердження наявності у підозрюваного ОСОБА_4 судимості.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 199 КПК України, Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Суд, повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Згідно Постанови N 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).
За таких обставин, доказів наданих сторонами провадження, та позиції ЄСПЛ у справі «Мамедова проти Росії», де ЕСПЛ зазначив, що розглядаючи законність і обґрунтованість подальшого тримання заявниці під вартою, районний і обласний суди увесь час посилалися на серйозність висунутого обвинувачення як на головний чинник для оцінки можливості того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме відправленню правосуддя або вчинятиме нові злочинні дії. Однак, як не раз зазначав Суд, хоч суворість покарання, що загрожує заявникові, має значення для оцінки небезпеки його зникнення або вчинення нових злочинів, потребу подовжити строк тримання під вартою не можна оцінювати з чисто абстрактної точки погляду, зважаючи лише на тяжкість злочину. Так само і подовження строку тримання під вартою не може застосовуватися через те, що вироком може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі (рішення у справі «Летельє проти Франції», «Панченко проти Росії», «Ілійков проти Болгарії»), вважаю, що на даній стадії процесу до підозрюваного може бути застосований інший вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам. Обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не порушує права та свободи підозрюваного, зважаючи на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 176, 177, 181, 199, 309, 395 КПК України,
ПОСТАНОВИВ :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Києво - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007241, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, громадянина України, українця, освіта вища, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строків досудового розслідування, а саме до 02 листопада 2019 року, включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по справі;
- перебувати за місцем свого проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , та не відлучатись за межі місця проживання, окрім як за вимогою слідчого, прокурора та суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ст. 194 КК України визначити строком до 02 листопада 2019 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя