Справа №635/8101/19
Провадження по справі 1-в/635/786/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
представника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-19 грудня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
-28 травня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК до 5 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 07 грудня 2016 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 5 днів,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 засуджений 08 грудня 2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяці позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.
Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував, вважав, що засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання довів своє виправлення, а тому вважав можливим застосувати до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України. При цьому пояснив, що 07 серпня 2019 року комісією установи було відмовлено засудженому у застосуванні ст. 81 КК України, оскільки засудженим не були відшкодовані судові витрати. На теперішній час засудженим відшкодовані на користь держави витрати за проведення експертизи. Засуджений працевлаштований до промислової зони, з власної ініціативи приймає участь у роботах з благоустрою установи, допомагає у проведенні спортивних заходах та змаганнях, має три заохочення, характеризується позитивно.
Суд, вислухавши думку прокурора, засудженого та представника адміністрації виправної колонії, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_3 за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2013 року і остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 2 років 1 місяці позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 10 січня 2018 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 12 січня 2018 року, кінець строку 12 лютого 2020 року.

Судом встановлено, що засуджений відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» з 23 січня 2018 року. Згідно характеристики на засудженого, останній за час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень не має, з метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався адміністрацією три рази. Виконує покладені на нього обов`язки та додержується правил поведінки встановлені КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку установи, дотримується правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Засуджений ОСОБА_3 працевлаштований до промислової зони установи до цеху №1, а саме до дільниці механічної обробки деталей, поставлені завдання виконує повністю та своєчасно. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Засуджений ОСОБА_6 приймає активну участь в проведенні та організації виховних закладів, відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю шляхом листування та телефонних розмов, отримує від неї посилки, стосунки доброзичливі.

За вироком суду засуджений ОСОБА_6 мав судові витрати у розмірі 269,1 гривень, які відшкодував у повному обсязі.

На профілактичному обліку установи засуджений ОСОБА_3 не перебуває.
Адміністрація виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_3 довів своє виправлення за час відбуття покарання, застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України можливо.
З матеріалів особової справи вбачається, що 23 січня 2018 року засуджений ОСОБА_3 звертався до адміністрації установи з заявою зарахувати його до програми диференційованого виховного впливу «Професія», на теперішній час навчається в ПТУ при колонії та отримує професію маляра.

Крім того, засуджений просив надати йому можливість приймати участь в суспільно-корисній праці в установі на об`єктах зазначених адміністрацією установи.

Як пояснив представник виправної колонії в судовому засіданні засуджений з власної ініціативи приймає участь у роботах з благоустрою установи.
За період відбування покарання засуджений має три заохочення, стягнень не має.
Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_3 в ДУ «Темнівська виправна колонія № 100»,останній працює з лютого 2018 року в промисловій зоні, виконує роботи з механічної обробки деталей.
Відповідно до довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду, за вироком суду у засудженого ОСОБА_3 виконавчі листи відсутні.
Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений за умисний злочин середньої тяжкості, раніше звільнявся умовно-достороково і знов вчинив злочин протягом невідбутої частини покарання, на час розгляду клопотання відбув не менше трьох чвертей строку покарання.
Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму,відбуття останнім на момент розгляду клопотання понад 3/4 фактичного строку покарання, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 16 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року, умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 16 днів.
Ухвалу направити до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» для виконання.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1