У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Барі Вінницької області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000066 від 15.02.2018

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000066 від 15.02.2018

В обґрунтування скарги посилається на те, що слідчим Барського ВП Жмеринського відділу поліції ГУ НП України у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за ч.1 ст. 355 КК України.

14.06.2019 ОСОБА_3 в рамках вказаного кримінального провадження подав слідчому СВ Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 в порядку ст. 220 КПК України клопотання про зміну правової кваліфікації з ч. 1 ст. 355 КК України на ч.2 ст. 189 КК України.

21.08.2019 слідчим винесено постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

Скаржник просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого від 21.08.2019 про відмову в задоволенні клопотання та змінити правову кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000066 від 15.02.2018 з ч. 1 ст. 355 КК України на ч.2 ст. 189 КК України.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, наполягав на її задоволенні.

Слідчий СВ Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення скарги вважаючи її безпідставною.

Заслухавши пояснення скаржника та слідчого та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000066 від 15.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР слідує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 примушували до виконання цивільно-правових зобов`язань ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Матеріали кримінального провадження містять договір позики підписаний ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , копію письмової розписки про отримання грошових коштів, яка написана власноручно ОСОБА_3 .

14.06.2019 ОСОБА_3 в рамках вказаного кримінального провадження подав слідчому СВ Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 в порядку ст. 220 КПК України клопотання про зміну правової кваліфікації з ч. 1 ст. 355 КК України на ч.2 ст. 189 КК України.

21.08.2019 слідчим винесено постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання, оскільки відсутні обставини, які вказують на наявність у кримінальному провадженні складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Даючи оцінку діям слідчого та доводам скарги слід звернути увагу на наступне.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналіз змісту клопотання ОСОБА_3 свідчить, що воно направлено на ініціювання вчинення слідчим процесуальних дій надання належної правової оцінки певним обставинам кримінального провадження та на їх підставі внесення змін до правової кваліфікації діянь підозрюваного.

В цьому контексті слід звернути увагу, що оцінка обставин кримінального провадження є не слідчою дією, а процесуальною діяльністю, яка передує прийняттю слідчим відповідного процесуального рішення і є невід`ємною частиною такої процедури. З огляду на зміст такої процесуальної діяльності, як оцінка доказів, вимоги клопотання про надання слідчим належної юридичної оцінки діянням підозрюваного не потребують вчинення слідчим окремих слідчих дій.

Оскарження відмови у проведенні процесуальних дій на досудового провадженні не передбачено законом. В той же час, з огляду на положення п.1 ч.1 ст.303 КПК України, враховуючи особливості правового регулювання процесуальної діяльності слідчого та особливостей здійснення судового нагляду на досудовому провадженні, беручи до уваги зміст заявлених вимог, скарга розглядається в контексті правомірності бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідчого від 21.08.2019 вбачається, що правова кваліфікація злочину визначена стороною обвинувачення за наслідками здійснення слідчим та прокурором оцінки обставин кримінального провадження. Відповідно до ст.94 КПК України така оцінка здійснюється за внутрішнім переконанням відповідної службової особи (слідчий, прокурор) і є основою для належної реалізації слідчим та прокурором функції підтримання публічного обвинувачення.

Варто звернути увагу, що кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності, що передбачає вільне використання сторонами кримінального провадження (захист та обвинувачення) їх прав у межах та у спосіб, передбачений законом, а також самостійне обстоювання ними їхніх правових позицій. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором (ч.4 ст.22 КПК України).

За таких обставин визначення правової кваліфікації діяння осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, є виключною компетенцією сторони обвинувачення, яка обмежується визначеним законом способом притягнення особи до кримінальної відповідальності (судовий розгляд обвинувального акту), під час якого суд здійснює оцінку об`єктивності та законності висунутого обвинувачення, в тому числі і в частині правовірності правової кваліфікації дій обвинуваченого. Здійснення прокурором неправильної кваліфікації може бути підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності або притягнення до відповідальності за статтею кримінального закону, що передбачає менш суворе покарання.

Отже, прийняття слідчим постанови про відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну правової кваліфікації діянь підозрюваного ґрунтується на процесуальній самостійності слідчого, що передбачена ч.5 ст.40 КПК України.

Окремо слід звернути увагу, що діюче кримінально-процесуальне законодавство передбачає належні та ефективні способи юридичного захисту щодо необґрунтованості підозри, оскільки забороняє застосування до підозрюваного/обвинуваченого заходів з істотного обмеження їх прав та свобод інакше як на підставі відповідного судового рішення, яке приймається за наслідками здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (йдеться мова про застосування заходів забезпечення кримінального провадження). Під час таких заходів суд (слідчий суддя) перевіряє обставини, які свідчать, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.1 ч.3 ст.132 КПК України). Отже невідповідність здійсненої органом досудового розслідування правової кваліфікації діянь підозрюваного може бути підставою для відмови у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин право прокурора самостійно визначати зміст правової кваліфікації діянь підозрюваного та обвинуваченого під час досудового розслідування обмежується здійсненням судового контролю на досудовому розслідуванні та судовим розглядом кримінального провадження, що в повній мірі забезпечує гарантії сторони захисту від здійснення необґрунтованого кримінального переслідування.

За таких обставин постанова слідчого від 21.08.2019 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 є такою, що за своєю сутністю відповідає положенням ст.ст.110, 220 КПК України, винесена з врахуванням змісту засад кримінального провадження, а тому підстав для її скасування немає.

Що стосується вимоги скаржника до слідчого судді змінити правову кваліфікацію у кримінальному провадженні, дане питання виходить за межі компетенції слідчого судді, що не вправі підміняти собою орган слідства чи прокурора та вирішувати питання, які входять до повноважень слідчого чи прокурора.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про зміну правової кваліфікації з ч. 1 ст. 355 КК України на ч.2 ст. 189 КК України у кримінальному провадженні № 0000066 від 15.02.2018 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Повний текст ухвали суду cкладено та оголошено 17.09.2019 о 8.30 год