"20" вересня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
володільця майна ОСОБА_4 ,
володільця майна - ОСОБА_5 ,
Як зазначено прокурором, вилучені в ході огляду речі, документи, предмети є речовими доказами та містять інформацію, яка підтверджує вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вказане майно, яке було вилучене в ході огляду місця події.
У судовому засіданні прокурор підтримала подане нею клопотання.
ОСОБА_4 , володілець майна та його представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб, оскільки він, на їх думку, не є речовим доказом по справі та просили повернути його володільцю.
ОСОБА_6 , власник майна, у судове засідання не з`явилась, судом вживались заходи щодо її належного повідомлення про час та місце розгляду клопотання прокурора про арешт вилученого під час огляду місця події майна, про що слідчим ОСОБА_7 , що входить до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, суду надано рапорт.
Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
16.09.2019 о 12-00 год. прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 було отримано копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.09.2019 р. про повернення вказаного клопотання.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Таким чином, після проведеного огляду місця події, в ході якого слідчим було вилучене майно, прокурор відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, потім - в межах встановленого суддею строку після усунення недоліків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 09.09.2019 у період часу з 04-50 год. по 05-50 год. за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, в ході огляду місця події на зазначеному в клопотанні майні, що зберегло на собі сліди кримінального правопорушення (транспортний засіб є засобом вчинення кримінального правопорушення) або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт, шляхом заборони користування, володіння, розпорядження вказаним майном та його відчуження у будь-який спосіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Місцем зберігання 20 (двадцяти) мотків кабелю чорного кольору визначити камеру схову речових доказів Київського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1

Про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України попереджений

«____»____________2019 р. _____________________.