ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6593/19 Номер провадження 11-сс/814/582/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ухвала сл.судді
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 липня 2019 року про часткове задоволення клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26липня 2019 року клопотання слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 , подане у кримінальному провадженні № 0000806 від 20.07.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про накладення арешту на майно задоволено частково.

Накладено арешт, шляхом встановлення заборони користування та розпорядження, в тому числі проведення будь-яких робіт з ним (в тому числі деревообробних) до скасування арешту у передбаченому чинним КПК України порядку, на майно, що виявлено та вилучено під час огляду 19.07.2019 р., а саме: 170 стовбурів дерев хвойних порід (кругляки) а саме: 65 стовбурів дерев довжиною 300 см., діаметром від 18 25 см., 43 штуки довжиною 400 см., з наступними діаметрами: 26 см., 24 см., 21 см., 27 см., 24 см., 22 см., 25 см., 22 см., 20 см., 19 см., 27 см., 22 см., 29 см., 25 см., 30 см., 29 см., 27 см.. 24 см., 23 см., 16 см., 21 см., 23 см., 26 см., 25 см., 27 см., 23 см., 27 см., 27 см., 24 см., 19 см., 20 см., 26 см., 28 см., 28 см., 25 см., 28 см., 25 см., 28 см., 27 см., 23 см. 22 см., 22 см., 22см., 20 см., на них на 30 маються наступні чіпи: 158553573, 15 590, 15 568, 15 572, 15 578, 15 577, 15 559, 15 554, 15 580, 15 561, 15 576, 15 553, 15 561, 15 540, 15 549, 15- 575, 15 558, 15 579, 15 594, 15 560, 15 585, 15 544,15 539, 15 538, 15 546, 15 548, 15 542, 15 545, 15 555, 15 566, 4 стовбури дерев довжиною 500 см., наступними діаметрами: 27, 29, 25, 22 см. та від циліндровані стовбури дерев (сосна) в кількості - 58 штук, довжиною 400 см., діаметром 18 см., на одній мається чіп з наступним номером 158553567 , що належить ФОП ОСОБА_8 та перебуває на території Державної установи «Божківська виправна колонія № 16».

Вказане арештоване майно передати на відповідальне зберігання володільцю майна ФОП ОСОБА_8 .

Згідно з матеріалами, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000806 від 20.07.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Також, в клопотанні зазначено, що 19.07.2019 року до Полтавського РВП надійшла заява про те, що на території БВК №16 , що розташована у с. Божківське невідома особа зберігає незаконно зрубані стовбури дерев.

Під час виїзду було оглянуто пилораму території БВК №16 та під час огляду виявлена та вилучена зазначена у клопотанні деревина.

Задовольняючи клопотання слідчого , слідчий суддя вказав , що вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям речового доказу, відповідно до ст.ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості , які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов переконання, що арештоване майно необхідно передати на відповідальне зберігання власнику майна, оскільки подальше перебування на території ДУ «Божківська виправна колонія №16» в неналежних для зберігання умовах призведе до її псування та неможливості використання за призначенням власником.

На вказане рішення представником власника майна адвокатом ОСОБА_7 подана апеляційна скарга ,в якій ставиться питання про скасування ухвали і постановлення нової про відмову у задоволенні клопотання та повернення власнику його майна.

Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовував тим, що клопотання не містить інформації про вчинене кримінальне правопорушення, яке було б зафіксоване у відповідній процесуальній формі. В тому числі сам протокол огляду не містить інформації про підставу проведення та взагалі проведений з порушеннями без відповідного судового дозволу.

Також апелянт зазначає, що ними як суду першої інстанції так і до апеляційної скарги були долучені документи, що підтверджують законність походження деревини, а тому арешт є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи власника майна та його представника , які просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав,прокурора, якипросив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали клопотанням про арешт майна, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи , для забезпечення цивільного позову , стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди , можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування , пошкодження , псування , зникнення , втрати , знищення , використання , перетворення , пересування , передачі , відчуження.

Розглядаючи клопотання про арешт майна , в порядку статей 170-173 КПК України , для прийняття законного та обґрунтованого рішення , слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини , які передбачають підстави для такого арешту або відмови у задоволенні клопотання.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження , на території БВК №16 , що розташована у с. Божківське Полтавського району, невідома особа зберігає незаконно зрубані стовбури дерев (сосни).

Слідчий , звертаючись до слідчого судді з клопотанням, зазначив підставу арешту майна - збереження речових доказів.

Слідчий суддя , розглядаючи клопотання, у повній мірі оцінив вказану у клопотанні підставу щодо накладення арешту на деревину , з`ясував можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні , а також усі інші обставини , які передбачають підстави для арешту або відмови у задоволенні клопотання та прийняв обґрунтоване рішення про необхідність накладення арешту .

Колегія суддів , аналізуючи висновок слідчого судді , що викладений в ухвалі , вважає , що підстави для накладення арешту , які зазначені у клопотанні та які враховані слідчим суддею щодо деревини , у повній мірі узгоджуються із приписами КПК та предметом доказування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям , передбаченим ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні за фактом незаконної порубки деревини.

Так, стадія досудового розслідування полягає у діяльності слідчого, прокурора щодо збирання, перевірки й оцінки доказів, на підставі яких встановлюються обставини, що мають значення в справі, викривається і притягується як обвинувачений особа, що скоїла злочин, застосовуються заходи з забезпечення кримінального провадження.

Накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів саме і здійснюється для забезпечення можливості органу досудового розслідування оцінити та перевірити предмети, які визнані речовими доказами з метою встановлення важливих обставин кримінального правопорушення, в даному випадку, з метою встановлення обставин законності чи незаконності придбання ОСОБА_8 вказаної деревини.

Тому колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляції адвоката щодо відсутності підстав накладення арешту на деревину з підстав її належності ОСОБА_8 .

Аналогічні доводи представника власника майна були предметом оцінки слідчого судді.

При цьому слідчим суддею правильно зазначено, що на даному етапі провадження він не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті , зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є наявність чи відсутність фактів, що переконують у можливості вчинення кримінального правопорушення з метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею обрано найменш обтяжливий спосіб арешту та арештоване майно передано на відповідальне зберігання його власнику, що забезпечить, з одного боку, зберігання майна в належних умовах для недопущення псування та втрати властивостей , з іншого - збереження для проведення необхідних слідчих дій органу досудового слідства.

Також, були предметом оцінки слідчим суддею і позиція адвоката , яка аналогічна доводам його апеляції, щодо процесуальних порушень, допущених під час огляду , зокрема незаконність його проведення, так як відповідно до ч.3 ст. 214 КПК України огляд місця події у невідкладних випадках може може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин колегія суддів вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права суб`єкта господарювання, яке в даній справі застосовано в найменш обтяжливій формі , є необхідним , відповідає нагальній суспільній необхідності , пропорційним з правомірною метою , яку планується досягти.

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника власника майна.

Керуючись ст.ст.420,422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 липня 2019 року про накладення арешту - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення , є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . Л.В. Нізельковська. В.В. Маліченко.