ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 661/2618/19
Номер провадження : 11-кп/819/781/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2019 року вересня місяця 11 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
Секретар судового засідання: ОСОБА_5
З участю прокурора: ОСОБА_6
Захисника: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в режиме відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002154, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2019 року про продовження строку тримання під вартою, відносно: ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, та продовжено термін запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України у виді тримання підвартою на 60 днів, тобто до 21 вересня 2019 року (включно).
На вказану ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу судді Новокаховського міського суду ОСОБА_9 від 24.07.2019 року, якою задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та змінити запобіжний захід на більш м`який та такий, що не пов`язаний з позбавленням волі. В апеляції посилається на те, що Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Таким чином, обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК, України у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження, а саме:
-Переховування від органів досудового розслідування;
-Знищення приховування чи спотворення речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
-Незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження;
-Перешкоджання кримінального провадження іншим чином;
-Вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження того, в якому особа підозрюється, обвинувачується.
Жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений. Крім того, у клопотанні прокурора лише формально перераховано ризики, однак не наведено жодних аргументів га підстав, які б свідчили про їх реальність.
В даному кримінальному провадженні "розумність" строку тримання під вартою ОСОБА_8 вже давно порушена, оскільки по-перше, останній тримається під вартою вже більш ніж два місяці, по-друге, жодних нових доказів, які б підтверджували його вину за цей час не встановлено, та вичерпано можливості їх отримати. Також до клопотання прокурора не додано жодного суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання особи під вартою.
Окрім того, судом, під час розгляду клопотання прокурора не взято до уваги доводи ОСОБА_8 про те, що у нього є постійне місце проживання у с.Хрестівка Чаплинського району, що не перешкоджало б йому приймати участь в судових засіданнях, та те що він має на утриманні своїх батьків похилого віку та двох рідних сестер. Крім того, судом не враховано той факт, що потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні на продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наполягав.
Враховуючи наведене вище вважає, що ухвала судді Новокаховського міського суду ОСОБА_9 від 24.07.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.
В ухвалі суду присутнє істотне порушення норм КПК України та норм європейського права, у зв`язку з необґрунтованим рішенням суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .
Беручи до уваги те, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих правопорушень не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, вважає утримання ОСОБА_8 під вартою незаконним, та не обґрунтованим, а також жоден ризик, передбачений ст. 177 КК України не доведеним.
Між тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, вважає, що прокурор не довів суду належним чином обґрунтованість тримання ОСОБА_8 під вартою впродовж такого довгого терміну, та, зважаючи на інші доводи апеляційної скарги, вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким та таким, що підлягає зміні.
В ході апеляційного розгляду захисник підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Прокурор заперечує проти задоволення апеляційної скарги захисника.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження до Новокаховського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002154 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування кримінального провадження, ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.05.2019 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який 24 липня 2019 року був продовжений.
У відповідності до приписів ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та продовжено строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто, до 21 вересня 2019 року (включно).
До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.
Приймаючи рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходив із того, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, в тому числі із застосуванням насильства, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, а усі свідки та потерпілі не допитані судом, тому є ризики передбаченні ст.177 КПК України у виді незаконного впливу на свідків та потерпілого, ухилення від суду, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, підстав для скасування та зміни запобіжного заходу немає, більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Відомості що обвинувачений має постійне місце проживання у с. Хрестівка Чаплинського району та те, що він має на утриманні своїх батьків похилого віку та двох рідних сестер, судом першої інстанції до уваги не прийнято, оскільки жодним доказом вони не підтверджені, а отже твердження апелянта про те, що вони мали бути враховані суддею при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу не є прийнятними.
З огляду на те, що судове слідство тільки розпочато та не були допитані всі свідки та потерпілі, суд дійшов правильного висновку про те, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих.
На переконання судової колегії апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності, свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з утриманням під вартою, як на тому наполягає апелянт, не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.
Твердження апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 що у клопотанні прокурора лише формально перераховано ризики, є безпідставними, оскільки суд при вирішення цього питання врахував, окрім вказаних ризиків не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а й дані про особу обвинуваченого та сукупність інших відомостей, передбачених ст.178 КПК України.
Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2019 року якою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, та продовжено термін запобіжного заходу, відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 / підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2