Єдиний унікальний номер: 448/375/19
Провадження № 1-кп/448/105/19
06.06.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4
та обвинуваченої ОСОБА_5 ,
На адресу суду надійшло письмове клопотання від ОСОБА_6 про визнання її потерпілою в межах даного кримінального провадження, яке заявниця підтримала в судовому засіданні та обґрунтовувала таке нормами ч.1, 3 ст.55 КПК України, а також тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у невиконанні рішення Мостиського районного суду Львівської області від 27.11.2017р., яке стосується конкретно її ( ОСОБА_6 ) майнових прав та своїми діями ОСОБА_5 завдала їй моральну та майнову шкоду.
Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення вказаного клопотання, оскільки вчинений обвинуваченою ОСОБА_5 злочин, передбачений ч.1 ст.382 КК України «Невиконання судового рішення» та відноситься до злочинів проти правосуддя, відомості в ЄРДР було внесено на підставі повідомлення з Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. ОСОБА_6 приймає участь у даному кримінальному провадженні в якості свідка.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення клопотання про визнання ОСОБА_6 потерпілою у даному кримінальному провадженні з підстав, що наведені прокурором. Крім того вказали, що ОСОБА_6 не навела фактів заподіяння їй матеріальних та моральних збитків даним злочином.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно ч.3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, - рішення Мостиського районного суду Львівської області від 27.11.2017р.
Злочин, передбачений ч.1 ст.382 КК України, регламентований розділом XVIII КК України та віднесений до «Злочинів проти правосуддя». Основним безпосереднім об`єктом злочину є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення, а предметом злочину є судовий акт органів правосуддя.
Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Виходячи із формального складу злочину, передбаченого ст.382 КК України, останній вважається закінченим при невиконанні судового рішення, що набрало законної сили з моменту закінчення строку, відведеного на виконання відповідного судового акту, а при перешкоджанні виконанню таких з моменту вчинення дій, що перешкоджають державному виконавцю або іншим особам, уповноваженим на виконання відповідного судового акту, виконати дії.
Також ОСОБА_6 покликається на ту обставину, що вчиненим обвинуваченою ОСОБА_5 злочином порушено її майнові права, однак, суд звертає увагу на те, що злочини проти власності регламентовано іншим розділом, а саме VI КК України, родовим об`єктом яких є право власності, зміст якого становлять володіння, користування і розпорядження своїм майном, а предметом злочину є майно.
Отже, за встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що заявлене ОСОБА_6 клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.55, 314, 372, 376 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1