Справа № 461/8736/19
Провадження № 1-кс/461/9675/19
УХВАЛА
11.11.2019 року

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого Галицького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме: вироком Галицького районного судом м. Львова від 11 липня 2013 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1 ст. 187 до чотирьох років позбавлення волі, 10 квітня 2019 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту, покарання відбуте,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005051 за ч. 1 ст. 259 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 10 листопада 2019 року, о 01:34 год., перебуваючи по вул. Коперника, 47 у м. Львові, діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив дзвінок з таксофону із номером 261-47-59 на лінію екстреного виклику «112», та повідомив працівникам служби завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування закладу НУ «Lviv Night Summit», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Вітовського, 57. Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані як вчинені завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 Кримінального кодексу України.

Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив. З урахуванням викладеного та через відсутність законних джерел доходів, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що залишаючись на волі останній може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також з метою уникнення відповідальності намагатись переховуватись від слідства та суду, намагатись перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків. Слідчий зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання.

Підозрюваний проти задоволення клопотання та обрання відносно нього запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту не заперечував. Пояснив, що вчинив інкриміновані дії у зв`язку з тим, що музика із закладу, де проводилась вечірка, заважала йому спати.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Проаналізувавши наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, суд вважає що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 Кримінального кодексу України, на підтвердження чого в матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази, зокрема:

- дані протоколу огляді місця події від 10 листопада 2019 року;

- показання свідка ОСОБА_6 від 10 листопада 2019 року, який повідомив, що він працює поліцейським УПП у Львівській області. Після надходження повідомлення про замінування закладу за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, з ситуаційного центру ГУНП у Львівській області надійшла інформація про особу, яка повідомила про небезпеку вибуху. Дана особа була виявлена біля таксофонного апарату на вул. Коперника у м. Львові;

- аналогічні попереднім показання свідка ОСОБА_7 .

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення в повному обсязі доведене існування ризиків, що у разі необрання запобіжного заходу, можливе перешкоджання встановленню істини у справі. Так, ОСОБА_5 як особа, яка не працює, може продовжити злочинну діяльність з метою здобуття собі засобів для існування.

Згідно з санкцією статті, у разі визнання ОСОБА_5 винуватим, він може бути позбавлений волі на строк до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним може схилити його також і до втечі.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Тому, з урахуванням обґрунтованості підозри, існування передбачених процесуальним законом ризиків та суспільної небезпеки вчиненого, суд приходить до висновку про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Саме домашній арешт у нічний час забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання покладених процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 195 КПК України.

Виконання ухвали слід покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 21:00 год. по 07:00 год. за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , терміном на 60 діб по 09 січня 2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду згідно виклику;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 11 листопада 2019 року проголошено її вступну та резолютивну частини.

Повний текст ухвали проголошений 13 листопада 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1