Справа № 745/19/19
№ провадження 1-кп/738/44/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 29.05.2018 р. про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, не одруженого, освіта повна загальна середня, не працюючого, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 189 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого

ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2018 року близько 00-00 годин, ОСОБА_3 знаходячись на відстані близько 300 м від дамби на озері, яке розташоване в урочищі «Бернадське», поблизу села Чорнотичі Сосницького району Чернігівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_10 , діючи умисно, наніс останньому не менше вісімнадцяти ударів дерев`яною палицею в область тулубу та кінцівок, чим заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки із множинними переломами ребер, а також множинних синців та гематом тулуба та кінцівок, які згідно висновку експерта № 69 від 29.05.2018 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких потерпілий ОСОБА_10 близько 03-00 годин ІНФОРМАЦІЯ_2 помер за місцем проживання по АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність поєднану єдиним умислом, через незначний проміжок часу, ОСОБА_3 , у той же день близько 01-00 годин, перебуваючи на території бази відпочинку, що на озері, яке розташоване в урочищі «Бернадське», поблизу села Чорнотичі Сосницького району Чернігівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, вимагав у ОСОБА_10 , якому незадовго до цього наніс тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких за ознакою небезпеки для життя згідно висновку експерта № 69 від 29.05.2018 та від яких потерпілий у подальшому помер, грошові кошти у сумі 10000 грн. за нібито нанесену йому матеріальну шкоду за браконьєрські дії на території озера «Бернадське».

Крім того, 29 травня 2018 року близько 00-00 годин, ОСОБА_3 , знаходячись на відстані близько 300 м. від дамби на озері, яке розташоване в урочищі «Бернадське», поблизу села Чорнотичі Сосницького району Чернігівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , діючи умисно, наніс останньому один удар дерев`яною палицею в область лівої руки, чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці середньої третини лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 21 від 06.06.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я та два удари дерев`яною палицею в область лівої ноги, чим завдав ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді гематоми на лівому стегні, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 21 від 06.06.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному:

-нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України;

-нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України;

-вимаганні (вимога передачі чужого майна), поєднаному з насильством, небезпечним для життя особи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 189 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Відмовився надавати покази на підставі ст. 63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 28 травня 2018 року приблизно о 21-30 годин разом з ОСОБА_10 на кінській підводі поїхали на озеро «Бернадське» поставити риболовецькі сітки. Коли приїхали до дамби, вже було дуже темно. З воза взяли човен та пішли до озера. Через деякий час побачили світло та почули що це їхав трактор, а тому ОСОБА_10 пішов прибрати коня з дороги. Потім було видно, що з другої сторони озера приїхав автомобіль до місця де залишився кінь ОСОБА_10 . Через деякий проміжок часу почулися крики, нібито ОСОБА_10 . Як біля дамби наносили удари ОСОБА_10 він не бачив. Невідомий чоловік знайшов його( ОСОБА_11 ) та повів до коня, де невідомий чоловік вдарив його 2-3 рази палкою по лівій нозі та руці. Як потім він дізнався, його бив палкою обвинувачений. Більше його ніхто не бив, оскільки він попросив вибачення. Обвинувачений сказав йому, ОСОБА_12 та іншим чоловікам шукати сітки, які із собою привезли потерпілі. Через деякий час він та Мотчаний допомогли ОСОБА_10 сісти на воза та вони у трьох поїхали конем на возі на базу відпочинку, а обвинувачений та інші чоловіки їхали на базу на своєму транспорті. На базі відпочинку, обвинувачений сказав йому та ОСОБА_10 що ті виловили у озері рибу та завдали обвинуваченому матеріальні збитки на 10 тисяч гривень та сказав писати розписки, про нанесення збитків на вказану суму. ОСОБА_10 відмовився писати розписку, а тому обвинувачений вдарив його 3-4 рази палкою по руках та плечах та виказав погрозу що забере коня. Після цього вони з ОСОБА_13 написали розписки та поїхали конем на возі додому. На воза ОСОБА_13 сам не міг залізти, а тому йому допоміг він та Мотчаний. По дорозі додому, ОСОБА_10 «ойкав», оскільки йому було боляче. Коли приїхали до ОСОБА_13 додому, відразу викликали швидку допомогу, однак коли вона приїхала ОСОБА_13 вже помер.

Цивільний позов підтримав у повному обсязі. Вказав, що моральна шкода полягає у тому, що погіршився сон та постійно нервує.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_10 це його батько. 29 травня 2018 року біля четвертої години ранку йому зателефонував рідний брат та повідомив про смерть батька. Відразу поїхав до батькового будинку. Зі слів ОСОБА_6 , обвинувачений палицею наносив удари батьку та декілька разів вдарив його( ОСОБА_11 ). Вказав, що близько 10 років проживає окремо від батька. Цивільний позов підтримав у повному обсязі з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити. Щодо покарання обвинуваченого поклався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що працює охоронцем на базі відпочинку в урочищі Бернадське, що біля с. Чорнотичі Сосницького району Чернігівської області та 29.05.2018 року заступив на чергування. Цього ж дня, у вечірній час. обвинувачений ОСОБА_3 разом із чоловіком на ім`я ОСОБА_15 ставили на озері сітки, а потім на автомобілі ОСОБА_16 поїхали до дамби. Він(свідок) перебував у вагончику на базі відпочинку. Приблизно о першій годині ночі, йому зателефонував ОСОБА_17 , сказав взяти ліхтар та прийти до дамби. Приблизно через 15 хвилин він прийшов з ліхтарем до дамби, де побачив обвинуваченого, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , потерпілого ОСОБА_11 та покійного ОСОБА_10 . Приблизно за 50 метрів бачив як ОСОБА_16 розмахував палкою яка була у нього у руках, але чи наносив комусь удари не бачив. Женя з ОСОБА_17 шукали риболовецькі сітки потерпілих. Пізніше ОСОБА_17 знайшов човна та сітки, які погрузили на гужову повозку на якій приїхали потерпілі. На базу відпочинку він(свідок) їхав на гужовій повозці разом з потерпілим ОСОБА_11 та покійним ОСОБА_10 , який постійно «ойкав» та говорив що у нього щось болить. На базі відпочинку обвинувачений ОСОБА_16 розмовляв з потерпілим ОСОБА_11 та покійним ОСОБА_13 , але він(свідок) до них не підходив та не бачив і не чув, щоб хто небудь наносив потерпілим тілесні ушкодження.

Після перегляду відеозапису слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 , останній вказав, що підтверджує факти, які говорив та показував на слідчому експерименті добровільно, а у судовому засіданні можливо сказав щось не так, тому що пройшов значний час і він міг забути.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показала, що покійний ОСОБА_10 це її чоловік. 28.05.2018 р. у вечірній час ОСОБА_10 поїхав ловити рибу. У три години ночі вона почула стук у двері, відкривши, побачила потерпілого ОСОБА_6 , який просив вийти, тому що її чоловіка сильно побили. Вона попросила ОСОБА_11 викликати швидку допомогу. Її чоловік лежав на возі. ОСОБА_11 розповідав, що їх сильно побили на ставку. Коли її чоловік їхав на риболовлю він не мав тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показав, що у кінці травня 2018 року приїхав з ОСОБА_21 та ОСОБА_22 на риболовлю на озеро Бернадське, що у с. Чорнотичі Сосницького району. Рибу ловили з дозволу обвинуваченого ОСОБА_3 . Піц та ОСОБА_23 попливли на човні ловити рибу, а він залишився на березі з Клоновцем та охоронцем на ім`я ОСОБА_24 . Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_23 та повідомив що на березі біля озера ходить два чоловіка. Він(свідок) повідомив про це ОСОБА_16 та останній по телефону дав вказівку охоронцю ОСОБА_25 поїхати подивитися хто там ходить. Через деякий час зателефонував ОСОБА_26 та повідомив що спіймав двох чоловіків, але один втік. Він(свідок) з ОСОБА_27 поїхали на автомобілі до ОСОБА_25 . Прийшовши до ОСОБА_25 , побачили що дядько( ОСОБА_13 ) стояв біля коня разом з ОСОБА_25 та його дружиною. ОСОБА_3 спитав у ОСОБА_10 навіщо він приїхав на озеро, на що останній сказав, щоб нарубати дров. Після цього, ОСОБА_16 вдарив палкою його по руці, потім ще раз вдарив його від чого останній впав на землю. Палицю ОСОБА_16 брав у своєму автомобілі. Клоновець сказав йому(свідку) та охоронцю ОСОБА_25 шукати іншого чоловіка та риболовецькі сітки, а сам залишився з померлим біля коня з возом. Коли у темряві шукали сітки, він(свідок) чув як сильно кричав ОСОБА_10 . Пізніше чув як ОСОБА_10 стогнав та казав що у нього болить рука. Через деякий час, у темряві знайшли ОСОБА_6 , якому ОСОБА_3 також наніс палкою удар по руці. Пізніше він(свідок) знайшов човна якого приніс на воза, а ОСОБА_26 знайшов сітки. Він з ОСОБА_16 на автомобілі, ОСОБА_26 з дружиною на тракторі, а потерпілі та охоронець ОСОБА_24 , який до них прийшов з бази, на гужовій повозці поїхали на базу відпочинку. На базі відпочинку обвинувачений ОСОБА_16 розмовляв з потерпілими( ОСОБА_11 та померлий ОСОБА_13 ), а потім останні поїхали на гужовій повозці. На віз померлий самостійно сідав. Не згадав чи наносилися потерпілим тілесні ушкодження на базі відпочинку. Він(свідок) з бази відпочинку поїхав приблизно о 4 годині ранку. ОСОБА_13 (померлий) писав розписку, тому що це йому сказав зробити обвинувачений ОСОБА_16 . ОСОБА_13 питав у нього(свідка) як писати розписку. Суть розписки зводилась до того, що ОСОБА_13 (померлий) наніс збитки за вилов риби у сумі 10 тисяч гривень. Клоновець казав ОСОБА_13 що забере його коня і він(свідок) це зрозумів як оплату за нанесений збиток виловом риби, однак ОСОБА_16 не забрав коня. На базі відпочинку потерпілого ОСОБА_10 вже почало «водити». Коли вперше на дамбі побачив потерпілого(померлого), останній виглядав звичайно без видимих тілесних ушкоджень.

Після перегляду відеозапису слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_20 , останній вказав, що підтверджує факти, які говорив та показував на слідчому експерименті добровільно, а у судовому засіданні можливо сказав щось не так, тому що пройшов значний час і він міг забути.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показав, що у вечірню пору доби у кінці травня 2018 року разом з ОСОБА_28 та ОСОБА_29 приїхали на риболовлю у ставку біля с. Чорнотичі Сосницького району. Він та ОСОБА_23 накачали човна та поплили ловити рибу. Під час ловлі риби, почули присутність осіб у лісі біля озера на іншій стороні від бази відпочинку про що, ОСОБА_23 повідомив по телефону ОСОБА_30 . Побачив як від бази відпочинку поїхав автомобіль, а вони продовжили ловити рибу. Коли повернулися на берег до бази відпочинку, там був обвинувачений, ОСОБА_31 та охоронець. Зібрали речі та поїхали додому.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні показав, що у кінці травня 2018 року з ОСОБА_32 та ОСОБА_33 приїхав у с. Чорнотичі на ставок ловити рибу. Він та ОСОБА_32 поплили на човні рибачити і через деякий час побачили двох чоловіків із сумками. Він(свідок) зателефонував ОСОБА_34 та повідомив про цих чоловіків. Побачив як від бази поїхав автомобіль, який повернувся назад приблизно через годину. Що відбувалося на березі він не чув. Закінчивши рибачити, вийшли на берег і приблизно о 4 годині ранку поїхали додому. На березі був обвинувачений, ОСОБА_31 та охоронець. У автомобілі по дорозі додому він запитував ОСОБА_30 що трапилося, але чіткої відповіді не отримав.

Свідок ОСОБА_35 у судовому засіданні показав, що знає обвинуваченого по роботі, оскільки його брату надав у користування базу відпочинку на озері Бернадське біля с. Чорнотичі Сосницького району. У 2018 році не був на базі відпочинку. Підтвердив, що добровільно видавав працівникам поліції журнал звітності, який зберігався у будинку сторожа на базі відпочинку. Вказав, що обвинувачений нормальна, адекватна людина. Вказав, що знав померлого ОСОБА_10 та характеризував його як порядну людину.

Свідок ОСОБА_36 у судовому засіданні підтвердив, що був понятим при видачі ОСОБА_37 зошита.

Свідок ОСОБА_38 у судовому засіданні характеризував обвинуваченого як порядну та адекватну людину. Показав, що у обвинуваченого є малолітній син від жінки на ім`я ОСОБА_39 , це знає зі слів інших людей. Вказав, що померлий ОСОБА_10 зловживав спиртними напоями, але останній час не вживав спиртні напої оскільки «закодувався». Не зміг пояснити чи одружений обвинувачений. Чув, як в ніч смерті ОСОБА_10 , приблизно о першій годині ночі на останнього кричала його дружина ОСОБА_40 , але померлого не бачив.

Свідок ОСОБА_41 у судовому засіданні показала, що 29 травня 2018 року перебувала вдома із чоловіком ОСОБА_17 . Біля 23-00 години її чоловіку зателефонував ОСОБА_42 та попросив приїхати на озеро «Бернадське», тому що невідомі люди без дозволу здійснюють лов риби. Вона на тракторі разом з чоловіком поїхала на озеро. Біля озера побачили коня запряженого у віз біля якого стояв ОСОБА_10 . ОСОБА_43 питав у ОСОБА_13 чи то він ловить рибу на озері на що останній сказав що не він. Через незначний проміжок часу до них приїхав ОСОБА_42 на автомобілі з незнайомим хлопцем. Клоновець розмовляв з ОСОБА_13 , а потім вдарив останнього два рази палкою по руках. Вона ввесь час сиділа у тракторі від якого світло світило на коня з возом та присутніх біля нього осіб. Після удару ОСОБА_13 залишився стояти на місці. Не знає чому ОСОБА_16 вдарив ОСОБА_13 . ОСОБА_13 не кричав коли його бив ОСОБА_16 . ОСОБА_43 постійно знаходився біля трактора і нікуди не відходив, а потім сів у трактора і вони поїхали на базу. У тракторі спочатку горіло світло, а потім вимкнулося. Коли вони з ОСОБА_43 приїхали до коня біля якого був ОСОБА_10 то останній не виглядав хворим або побитим. Не знає хто знайшов у темряві човна. ОСОБА_44 постійно був біля неї у полі її зору. На віз біля озера ОСОБА_10 сідав самостійно. Вказала, що на базі відпочинку вона нічого не бачила.

Свідок ОСОБА_45 у судовому засіданні показав, що 29 травня 2018 року приблизно о 15-00 годині приїхав на риболовлю на озеро «Бернадське» на території бази відпочинку. Приблизно о 18-00 годині на базу приїхав ОСОБА_42 та інші хлопці. Він зварив супу та вони всі повечеряли та після цього пішов спати і прокинувся вранці. Не був свідком події щодо нанесення тілесних ушкоджень та вимагання. Через деякий час у нього вдома проводився обшук та вважає його пов`язаним з метою тиску на нього як на свідка щодо подій 29 травня 2018 року на базі відпочинку. Не зміг суду пояснити з якою метою на нього тиснули, оскільки він не був свідком подій, щодо нанесення потерпілим тілесних ушкоджень та вимагання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, також підтверджується і іншими наданими прокурором та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так, 29 травня 2018 року, ОСОБА_6 звернувся із заявою до органів поліції та просить притягнути до кримінальної відповідальності не відому особу яка близько першої години 29.05.2018 року в с. Чорнотичі неподалік місцевого ставка нанесла йому тілесні ушкодження(т. 1 а.с.168).
29 травня 2018 року під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_20 , останній розповів та на місці вчинення кримінального правопорушення показав про обставини його вчинення, а саме як обвинувачений вдарив палицею ОСОБА_6 по руці від чого останній впав на землю, а потім ще раз вдарив його по сідницях(т.1 а.с.117-121).
29 травня 2018 року під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_44 , останній розповів та місці вчинення кримінального правопорушення показав про обставини його вчинення, а саме як обвинувачений ОСОБА_42 два рази вдарив палицею потерпілого ОСОБА_46 по руці(т.2 а.с.159-164).
Висновком експерта № 21 від 06.06.2018 року підтверджується, що у ОСОБА_6 мало місце тілесне ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці середньої третини лівого плеча, дане тілесне ушкодження утворилося від дії твердого тупого предмету 29.05.2018 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Тілесне ушкодження у вигляді гематоми на лівому стегні утворилось від дії твердого тупого предмету 29.05.2018 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я(т.1 а.с. 202-204).
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, також підтверджується і іншими наданими прокурором та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.05.2018 року, було оглянуто територію господарства за адресою АДРЕСА_2 де виявлено дерев`яний віз на якому лежав одяг. Під час огляду в середині будинку вказаного господарства у веранді на підлозі було виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканця АДРЕСА_2 , який лежав на спині. На трупі виявлені тілесні ушкодження(т.1 а.с.170-175).
Під час огляду території Інтерагробази, що знаходиться біля Бернадського ставка що біля с. Чорнотичі Сосницького району Чернігівської області, було виявлено та вилучено човна «конверт», весло та риболовецька сітка. Як пояснив ОСОБА_14 дані речі належать ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , які залишили їх коли їхали з бази, що підтверджується протоколом огляду місця події від 29.05.2018 р.(т. 1 а.с. 177-183)
Під час проведення слідчого експерименту, який зафіксовано у протоколі від 29.05.2018 року, за участю свідка ОСОБА_14 , останній розповів та показав, що 29.05.2019 року він перебував біля обвинуваченого та ОСОБА_10 і бачив як останнього, обвинувачений вдарив палицею в область спини не менше двох разів. Це відбувалося в лісі біля дамби озера Бернадське що на території Чорнотицької сільської ради(т.1 а.с. 92-96)
Під час проведення слідчого експерименту, який зафіксовано у протоколі від 29.05.2018 року, за участю свідка ОСОБА_20 , останній розповів та показав, що 29.05.2019 року обвинувачений ОСОБА_49 у лісі біля дамби озера Бернадське, тримаючи у руці палицю довжиною приблизно 1 метр, наніс померлому ОСОБА_10 один удар по лівій руці, а потім коли ОСОБА_13 впав, ОСОБА_49 наніс йому удар по правій руці. Потім ОСОБА_20 пішов шукати човен, а біля коня з возом залишилися обвинувачений та померлий ОСОБА_10 та чув як останній сильно кричати та просити його не бити(т. 1 а.с. 117-122).
29 травня 2018 року під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_44 , останній розповів та місці вчинення кримінального правопорушення показав про обставини його вчинення, а саме вказав, що біля 23-00 години 28.05.2018 року йому зателефонував ОСОБА_49 та сказав їхати на озеро ОСОБА_50 перевірити хто там ловить рибу. Він на своєму тракторі разом з дружиною приїхав на озеро та біля дамби побачив коня з возом біля якого знаходився ОСОБА_10 про що він повідомив ОСОБА_51 . Коли ОСОБА_49 прийшов до них, у нього у руках була палка, якою він вдарив ОСОБА_52 по руці, від чого останній впав, а потім ОСОБА_49 ще вдарив цією палкою ОСОБА_52 по спині, при цьому ОСОБА_49 говорив що «навчить як ловити рибу». Потерпілий ОСОБА_53 жалівся що в нього все болить. Потім поїхали всі на базу відпочинку, де ОСОБА_13 вже самостійно не міг пересуватися, а тому йому допомогли сісти на віз(т.2 а.с.159-164).
Згідно висновку експерта № 69 від 29.05.2018 р.(закінчена 02.07.2018 р.), смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 від травматичного шоку, який став наслідком закритої травми грудної клітки із множинними переломами ребер, а також множинних синців та гематом тулуба та кінцівок. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів незадовго до смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Комплекс тілесних ушкоджень міг утворитись внаслідок нанесення ударів тупим предметом(т. 1 а.с. 187-193).
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, також підтверджується і іншими наданими прокурором та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так, свідок ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту, який зафіксовано у протоколі проведення слідчого експерименту від 29 травня 2018 року, повідомляв, що на базі відпочинку біля озера Бернадське, ОСОБА_10 сидів на колінах біля лавки, ОСОБА_49 його штурхав палкою та говорив йому писати розписку(т.1 а.с. 92-96).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 29 травня 2019 року за участю свідка ОСОБА_20 , останній повідомляв, що на базі відпочинку біля озера Бернадське, ОСОБА_49 примушував ОСОБА_54 та ОСОБА_10 писати розписки, однак ОСОБА_13 не хотів її писати, а тому ОСОБА_49 почав його стукати палкою по плечах та наніс близько восьми ударів. Після написання розписок, ОСОБА_49 відпустив їх, при цьому ОСОБА_13 сам не міг пересуватися і йому допомагав ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 117-122).
Свідок ОСОБА_44 під час проведення слідчого експерименту, який зафіксовано у протоколі проведення слідчого експерименту від 29 травня 2018 року, повідомляв, що на базі відпочинку біля озера «Бернадське», ОСОБА_49 примусив ОСОБА_46 та ОСОБА_10 написати розписки. ОСОБА_53 не хотів писати, а тому ОСОБА_49 наніс йому близько двох ударів дерев`яною палицею. Після написання розписок, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 віддали коня з возом. ОСОБА_11 допоміг ОСОБА_13 дійти до возу та сісти на нього та вони поїхали з бази відпочинку(т.2 а.с.159-164).
Згідно висновку експерта № 69 від 29.05.2018 р.(закінчена 02.07.2018 р.), смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 від травматичного шоку, який став наслідком закритої травми грудної клітки із множинними переломами ребер, а також множинних синців та гематом тулуба та кінцівок. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів незадовго до смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Комплекс тілесних ушкоджень міг утворитись внаслідок нанесення ударів тупим предметом(т. 1 а.с. 187-193).
Відповідно до заяви ОСОБА_55 від 14.12.2018 року, останній видав працівникам поліції зошит, який знаходився на території бази відпочинку в урочищі Бернадське та в якому знаходяться розписки написані ОСОБА_10 та ОСОБА_56 (т. 1 а.с.227).
Згідно протоколу огляду речі від 14.12.2018 року, було оглянуто зошит, який видав ОСОБА_35 та на одній із сторінок мається заява написана ОСОБА_56 про те, що він ловив рибу разом з ОСОБА_10 на ставку Бернадське та нанесли збитків 10 тис. грн. При цьому, ОСОБА_10 добровільно залишає коня та віз у залог. Вказана дата та час: 29.05.2018 1-40 год. На іншій сторінці знаходиться заява ОСОБА_10 , що він ловив рибу на озері Бернадське. Наніс збиток у сумі 10 тис. грн. Добровільно залишає у залог коня(т. 1 а.с.228-233). Вказаний зошит було оглянуто у судовому засіданні(т. 1 а.с. 235).
До показань свідка ОСОБА_57 суд ставиться критично та вважає їх частково неправдивими, оскільки у судовому засіданні вона вказувала, що постійно перебувала на тракторі неподалік коня з возом та бачила лише як ОСОБА_3 наніс ОСОБА_10 два удари палицею по руках, при цьому останній не падав та не кричав, а також біля неї постійно перебував її чоловік ОСОБА_44 та нікуди не відходив. Однак, як пояснювали у судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , а також під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_44 , за наказом ОСОБА_3 , вони всі у тому числі і ОСОБА_44 пішли у темряву та шукали човна і сітки потерпілих. Також, ці свідки, вказували, що ОСОБА_10 , упав, коли ОСОБА_3 вдарив його палицею по руках, а свідок ОСОБА_20 вказував, що коли вони шукали човна та сітку, він чув як потерпілий ОСОБА_10 сильно кричав, а тому повернувся та попросив ОСОБА_3 не бити його. Свідок ОСОБА_41 перебуваючи неподалік від обвинуваченого та потерпілого, не могла не почути крики ОСОБА_10 , а також не могла не бачити, що останній падав після нанесення йому ударів по руках, тому що самі удари по руках вона бачила.
Захисник ОСОБА_9 вказував про недоведеність причетності обвинуваченого до вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів, що саме він наносив удари по тулубу потерпілому ОСОБА_10 , а тому дії обвинуваченого необхідно перекваліфікувати на ст. 125 КК України, оскільки обвинувачений наносив померлому удари палицею лише по руках. Суд, дослідивши надані прокурором письмові докази та вислухавши покази свідків та потерпілого ОСОБА_6 , вважає доводи захисника обвинуваченого безпідставними з огляду на наступне. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно висновку експерта № 69 від 29.05.2018 р.(закінчена 02.07.2018 р.), смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 від травматичного шоку, який став наслідком закритої травми грудної клітки із множинними переломами ребер, а також множинних синців та гематом тулуба та кінцівок. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів незадовго до смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Комплекс тілесних ушкоджень міг утворитись внаслідок нанесення ударів тупим предметом. Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_44 під час проведення з ними слідчих експериментів повідомляли, що бачили як ОСОБА_42 наносив удари палицею по спині та руках померлого ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні надав покази ідентичні з показами наданими під час проведення слідчого експерименту. У судовому засіданні та під час слідчого експерименту, свідок ОСОБА_20 показав, що ОСОБА_42 наносив палицею удари по руках померлого ОСОБА_13 , а коли всі пішли шукати човна та сітки, біля коня з возом залишилися ОСОБА_42 та померлий ОСОБА_10 та останній дуже кричав та просив не бити його, а тому він( ОСОБА_20 ) повернувся до них та попросив ОСОБА_51 не бити ОСОБА_13 .
Отже, свідки підтвердили, що обвинувачений наносив палицею удари померлому по спині. Крім того, коли обвинувачений та померлий залишилися удвох біля коня з возом, померлий дуже кричав, що свідчить про те, що саме обвинувачений продовжував наносити ОСОБА_10 удари палицею по тулубу, оскільки інших людей біля них не було, тому удари ОСОБА_13 міг нанести лише ОСОБА_42 , а сильні крики померлого свідчать, що йому наносилися тілесні ушкодження із значною силою. Суд також бере до уваги, що свідки у судовому засіданні повідомляли про те, що до нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень померлому ОСОБА_13 , останній був у звичайному стані і не було видно, що у нього проблеми зі здоров`ям чи наявні тілесні ушкодження. Також, вже після події що сталася біля дамби на озері Бернадське, померлий ОСОБА_10 сідав на віз з допомогою інших осіб, постійно «ойкав» та говорив що у нього щось болить, а на базі відпочинку взагалі самостійно не міг ходити і йому допомогли сісти на віз. Вказане свідчить, що тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_10 були спричинені біля дамби на озері Бернадське.

Крім того, згідно висновку експерта, тілесні ушкодження у ОСОБА_10 могли виникнути від дії тупих предметів незадовго до смерті. З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що проміжок часу від подій які сталися біля озера Бернадське, тобто коли були нанесені ОСОБА_13 тілесні ушкодження та до смерті ОСОБА_10 є не значним, що також вказує на нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим біля дамби озера Бернадське.
Захисник ОСОБА_8 просив визнати недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 29.05.2018 р. за участю свідка ОСОБА_44 , оскільки відеозапис даної слідчої дії поганої якості з якої неможливо зрозуміти що говорив свідок, однак такі доводи захисника є безпідставними, тому що переглянутий відеозапис є належної якості.

Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні вказала, що не встановлено хто є власником бази відпочинку що на озері Бернадське, а тому слідчий незаконно оглядав територію цієї бази та незаконно отримав від ОСОБА_55 зошит у якому наявні розписки, оскільки строк дії договору земельної ділянки укладений з ОСОБА_37 закінчився і він не має права давати дозвіл на огляд території бази відпочинку та видавати зошит, а відповідна ухвала слідчого судді про дозвіл оглянути територію бази відпочинку та про тимчасовий доступ з можливістю вилучити зошит у якому маються розписки потерпілих у матеріалах справи відсутня, тому просила визнати недопустимим доказом договір оренди землі від 22.12.2005 р.(т.1 а.с. 240-242), зошит у якому маються розписки потерпілих(т.1 а.с.235), постанову про визнання речовим доказом(т.1 а.с. 234) заяву ОСОБА_55 про дозвіл оглянути територію бази відпочинку на озері Бернадське від 29.05.2018 р.(т.1 а.с.176), протокол огляду території бази відпочинку на озері Бернадське від 29.05.2018 р. з додатками(т.1 а.с.177-183), заяву про добровільну видачу зошита від 14.12.2018 р.(т.1 а.с.227), протокол огляду речі від 14.12.2018 р.(т.1 а.с. 228-233). Суд вважає, що клопотання захисника про визнання недопустимими доказами не підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конситуцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а в даному випадку жодних порушень прав та свобод обвинуваченого порушено не було. Також, суду не було надано доказів порушення прав інших осіб. Крім того, свідок ОСОБА_35 у судовому засіданні підтвердив, що він є орендарем бази відпочинку на озері Бернадське. З договору оренди землі від 22.12.2005 р. також вбачається, що ОСОБА_35 мав переважне право на поновлення його на новий строк. Суду не було надано доказів, що ОСОБА_35 не є орендарем вказаної земельної ділянки. Доводи захисника про необхідність ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до зошита у якому містяться розписки потерпілих є необгрунтовані, оскільки зошит з розписками не є тим документом, які містять охоронювану законом таємницю.

Також, є необгрунтованими сумніви захисника, що розписки які містяться у зошиті могли написати будь-які особи, оскільки у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 під час огляду зошита та розписок, підтвердив, що ці розписки писав він та ОСОБА_10 .

Захисник ОСОБА_9 вказувала про відсутність у діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, оскільки у судовому засіданні не підтверджено, що було вимагання взагалі. Суд, вважає доводи захисника помилковими, тому що у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_20 підтвердили, що обвинувачений ОСОБА_3 вимагав у померлого ОСОБА_10 гроші та примусив його писати розписку про відповідний борг якого не існувало, а також це підтвердив свідок ОСОБА_44 під час слідчого експерименту, а тому було підтверджено у судовому засіданні, що вимога була. Також, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 189 КК України, як вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя особи виходячи з наступного. Так, 29 травня 2018 року близько 00-00 годин, біля дамби на озері Бернадське, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_10 палицею тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 69 від 29.05.2018 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя від яких останній помер близько 03-00 годин того ж дня. Під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_3 говорив, що «навчить як ловити рибу». В подальшому, ОСОБА_58 продовжуючи свою злочинну діяльність, дав вказівку охоронцю бази відпочинку, перевезти ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на базу відпочинку, тобто потерпілі не могли самостійно залишити місце події, а поїхали за вказівкою ОСОБА_3 на базу відпочинку. Близько 01-00 годині того ж дня, тобто через незначний проміжок, з часу нанесення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вимагав у останнього передати йому 10000 грн. за нібито вилов риби у озері, а коли ОСОБА_10 вказав, що у нього немає таких коштів, ОСОБА_3 примушував писати розписку про неіснуючий борг за нанесену шкоду від вилову риби та бив по руках, коли ОСОБА_10 відмовлявся писати ці розписки. Суд, також бере до уваги, що коли ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 при цьому говорив, що «навчить як ловити рибу», а через незначний проміжок часу вимагав від ОСОБА_10 10000 грн. за вилов риби. Отже, у судовому засіданні достовірно встановлено, що мало місце вимагання, поєднане з насильством небезпечним для життя особи.

Оцінюючи зібрані та перевірені докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразились у нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразились у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого та за ч. 3 ст. 189 КК України, як умисні дії, які виразились у вимаганні поєднаному з насильством, небезпечним для життя особи.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено, а обставиною, що його обтяжує є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, тяжкість вчинених ним злочинів, в тому числі згідно ст. 12 КК України тяжкі, вік обвинуваченого, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, формально-задовільну характеристику з місця проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, наявність обставини що обтяжує покарання та відсутність обставин, що його пом`якшує, не визнання вини.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за вчинені ним злочини, передбачені ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 3 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна та за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі, остаточно призначивши покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_6 пред`явив цивільний позов до обвинуваченого та просив з нього стягнути 15 тисяч грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди від злочину, оскільки він пережив фізичний біль, емоційні та душевні страждання, хвилювання, був принижений, не міг працювати по господарству.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, ступінь, обсяг та тривалість моральних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_6 (цивільний позивач) та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає доведеними вимоги про відшкодування 5000 грн. моральної шкоди, здатних компенсувати фізичні й моральні страждання цивільного позивача, які слід стягнути з обвинуваченого на його користь.

Потерпілий ОСОБА_5 пред`явив цивільний позов до обвинуваченого та просив з нього стягнути 8846,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 200000,00 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди від злочину. Матеріальна шкода складається з витрат на поховання його батька ОСОБА_10 , а моральна шкода полягає у тому що він пережив фізичний біль, емоційні та душевні страждання, хвилювання. У нього погіршилося здоров`я у зв`язку із смертю батька та у зв`язку з цим, він почав приймати ліки.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, потерпілий ОСОБА_5 документально підтвердив витрати на поховання батька на на загальну суму 8846,00 грн (т.1 а.с. 85-86)
Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодовувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Згідно ст. 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.
Верховний Суд України в ухвалі від 29 вересня 2010 року у справі № 6-35316св10 зазначив, що витрати, понесені на організацію поминального обіду, не відносяться до витрат з поховання.
Як доказ витрат на поховання батька, потерпілий ОСОБА_5 надав суду дві копії накладних, одна з яких витрати на продукти харчування на суму 5126,00 грн., тобто витрати на проведення поминального обіду, які не є витратами, пов`язаними з похованням, а тому в цій частині вимог позов задоволенню не підлягає, а тому з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 необхідно стягнути 3720,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.
При вирішенні позову у частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 , який є сином померлого ОСОБА_10 та визнаний постановою слідчого потерпілим від злочину, моральної шкоди, суд враховує наступне.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові(дружині), батькам(усиновлювачам), дітям(усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує глибину та характер пережитих потерпілим душевних страждань, пов`язаних з протиправними діями обвинуваченого від яких настала смерть його батька ОСОБА_10 , істотністю вимушених змін у його житті, отримання психічного потрясіння внаслідок смерті батька, докладання додаткових зусиль для відновлення звичного способу життя, а також з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 200000 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні човен-конверт зеленого кольору, дерев`яне весло, риболовну сітку передані на зберігання ОСОБА_19 необхідно залишити у її володінні.

Речовий докази у кримінальному провадженні зошит розміром А4, в якому наявні розписки від ОСОБА_6 та ОСОБА_10 необхідно зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 необхідно рахувати з дня його затримання 05 грудня 2018 року.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому необхідно залишити без змін тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 189 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років;

-за ч. 3 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 необхідно рахувати з дня його затримання 05 грудня 2018 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 5000,00(п`ять тисяч грн.) гривень у відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 3720,00(три тисячі сімсот двадцять грн.) гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 200000(двісті тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього на загальну суму 203720,00(двісті три тисячі сімсот двадцять грн.) грн.

У решті позову відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні човен-конверт зеленого кольору, дерев`яне весло, риболовну сітку передані на зберігання ОСОБА_19 залишити у її володінні.

Речовий доказ у кримінальному провадженні зошит розміром А4, в якому наявні розписки від ОСОБА_6 та ОСОБА_10 зберігати у матеріалах кримінального провадження.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для обвинуваченого, який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1