У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого у ТОВ "Центрліфт", на посаді електромеханіка з ліфтів 1 розряду, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, у кримінальному провадженні № 0000061 від 26.02.2019 р.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
підозрюваний ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 15 листопада 2019 року. Визначено підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 160560 грн.

Постановлено у разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-носити електронний засіб контролю;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утриматись від спілкування з підозрюваними та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або особистого зобов`язання, або застави у значно меншому розмірі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Вважає, ухвалу слідчого судді про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що прокурором не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, крім того обвинувачення не може обґрунтовувати своє клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тим, що він раніше був судимим.

Вказує, що зазначене у клопотанні слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 твердження, що під час обшуку за місцем його проживання вилучено кущі рослини, які мають ботанічні ознаки (кольори, запах) характерні для рослин роду коноплі, - спростовуються змістом протоколу обшуку від 18.09.2019 р., що проведено та складено старшим слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_9 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Стверджує, що не буде переховуватись від органу досудового розслідування, а навпаки - сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, приймати участь в необхідних слідчих діях, направлених на розкриття злочину, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа швидше закінчилась, і він міг продовжувати спокійно жити та працювати за місцем свого працевлаштування в ТОВ «Центрліфт» на посаді електромонтажник ліфтів 1 розряду.

Звертає увагу, що за місцем роботи він характеризується позитивно, користується повагою серед колег, не має нарікань з боку адміністрації, у місці свого проживання він має міцні соціальні зв`язки, матір - ОСОБА_10 пенсіонерку, яка знаходиться на його утриманні, та батька - ОСОБА_11 . Будинок, в якому він зареєстрований та проживаю, належить на праві приватної власності його матері. Також, в матеріалах справи є характеристика з місця проживання, складена ДОП СП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_12 , яка свідчить про те, що він є добропорядною людиною і за місцем свого проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає та наркотичних речовин не приймає, антигромадський спосіб життя не веде, адміністративних стягнень не має.

Зазначає, що впродовж тривалого часу він мав статус інваліда з дитинства на підставі захворювання системи кровообігу, та по теперішній час він знаходиться на обліку у лікаря кардіолога за місцем проживання, періодично проходить лікування, стан його здоров`я перешкоджає триманню під вартою.

Вважає, що до нього цілком можливо було б застосувати домашній арешт у вечірні та нічні години доби, або особисте зобов`язання, а обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із заставою з максимальним розміром щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК У країни, є занадто суворим заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ, а сума застави є непомірно великою для нього.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_13 , в період з лютого 2019 року по теперішній час, точної дати слідством не встановлено, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом збуту наркотичних засобів, обрав як джерело накопичення коштів діяльність, пов`язану з незаконним посівом та вирощуванням конопель, тобто вирощування без спеціального дозволу ліцензії на здійснення відповідно виду діяльності, з метою їх подальшого збуту.

Так, ОСОБА_13 у лютому 2019, залучив до вказаної злочинної діяльності мешканців міста Миколаєва ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , довівши останнім деталі розробленого злочинного плану, що об`єднував зусилля всіх осіб для досягнення єдиного злочинного результату, та відвівши їм чіткі функції.

Наприкінці лютого 2019 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , забезпечив останніх знаряддям праці, насіння конопель у кількості не менше 50 штук, зрошувальною системою та добривами для незаконного посіву та вирощування рослин конопель, які придбав через мережу Інтернет, у невстановленої слідством особи.

В період часу з лютого 2019 року по 18.07.2019 року більш точного часу та дати досудовим слідством встановити не надалось можливим, ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , на земельній ділянці № НОМЕР_1 , розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , посіяли зерна рослини коноплі. Після чого, вищевказані особи, діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, а також на суспільні відносини, що охороняються здоров`я населення України, в період вегетації вирощували, здійснюючи догляд за ними шляхом прополювання та поливанням.

23.07.2019 на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду проведено негласну слідчу (розшукову) дію - обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи з метою виявлення та вилучення зразків для дослідження, а саме обстеження земельної ділянки АДРЕСА_3 , під час якого зафіксовано вирощування не менше 80 кущів зовні схожих на рослини конопель та вилучено 3 гілки з листям зеленого кольору.

Згідно висновку експерта №1130 від 16.08.2019 надані на експертизу фрагменти гілок, листя та верхівки, вилучені з ростучих рослин, є частинами рослин роду коноплі, які містять у своєму складі психотропну речовину «тетрагідроканабінол».

19.09.2019 при проведенні санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , працівниками поліції виявлено рослини в кількості не менше 29 штук, які мають ботанічні ознаки (кольори, запах), характерні для рослини роду коноплі.

За вказаних вище дій, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель, вчинене за попередньою змовою групою осіб з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

19.09.2019 о 12 год. 51 годин, ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Слідчим до суду подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в обґрунтування зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від слідства, впливати на свідків, та продовжувати вчиняти злочини.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання доведеним ризикам та прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, яке згідно ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме протоколом обшуку від 19.09.2019 року, протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 09.09.19р.; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - обстеження публічно не доступних місць, житла чи іншого володіння особи та аудіо-, відео контролю особи від 17.09.2019р. з яких знято гриф секретності «таємно»; висновком експерта (експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) №1130 від 16.08.2019; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та слідства, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, раніше був судимий.

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання апелянта на те що він має постійне місце проживання, мешкає з матір`ю та батьком, має позитивну характеристику, офіційно працює, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказані факти не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, так як ризики, встановлені слідчим суддею, у своїй сукупності дають обґрунтовані підстави для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.

Доводи підозрюваного щодо наявності у нього певних захворювань та погіршення його стану здоров`я, не можуть бути взяті до уваги, оскільки слідчим суддею у своєму рішенні зазначено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховано стан здоров`я підозрюваного, при цьому матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства, з чим погоджується колегія суддів.

Слідчий суддя також, належним чином, відповідно до положень ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, умотивував розмір застави. При цьому було враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, інші данні про його особу та ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження підозрюваного, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2019 року, якою до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 листопада 2019 року - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді