УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області, скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на рішення правоохоронного органу, яке полягає у пред`явленні обвинувачення заявнику від 16.01.2012, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в рамках кримінального провадження № 000016, за фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на рішення правоохоронного органу, яке полягає у пред`явленні обвинувачення заявнику від 16.01.2012, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в рамках кримінального провадження № 000016.
В обґрунтування своїх доводів заявник в поданій скарзі зазначає, що 16 січня 2012 року прокуратурою Ленінського району м. Вінниці у кримінальній справі №11277086, винесено постанову про притягнення мене, ОСОБА_3 , в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції 2001 року).
10 лютого 2012 року постановою Ленінського районного суду м. Вінниці задоволено клопотання прокурора м. Вінниці про обрання заявнику запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
10 лютого 2012 року постановою прокуратури м. Вінниця заявника було відсторонено від посади директора Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».
19 березня 2012 року заявнику було пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.364 КК України (в редакції 2001р.).
06 червня 2014 року Вінницький районний суд Вінницької області виніс постанову по справі №128/763/13-к про задоволення клопотання прокурора про направлення кримінальної справи № 11277086 по обвинуваченню заявника, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції 21.02.2014) прокурору м. Вінниця для організації проведення додаткового розслідування і замінено запобіжний захід, з тримання під вартою на підписку про невиїзд.
14 березня 2015 року прокуратура м. Вінниця на виконання постанови Вінницького районного суду від 06 червня 2014 року внесла відомості до ЄРДР, а кримінальна справа №//277086 (далі - Кримінальна справа) перереєстрована (внесена) в ЄРДР як кримінальне провадження №0000016 від 15 березня 2015 року (далі - Кримінальне провадження).
24 березня 2015 року заявник звернувся до слідчого відділу Вінницького MB УМВС України у Вінницькій області з клопотанням про надання інформацію про ПІБ слідчого, процесуального керівника, та процесуальний статус заявника в Кримінальному провадженні.
27 березня 2015 року міліція надала відповідь про те, що розслідування Кримінального провадження доручено слідчому відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ Вінницького MB УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 , а в рамках кримінального провадження нікому не пред`являлась підозра у зв`язку з відсутністю достатніх доказів. Також було повідомлено, що лише після проведення всіх необхідних слідчих дій та наявності достатніх доказів для оголошення підозри, заявнику буде повідомлено про підозру або буде прийнято інше законне рішення. При цьому, в силу п.9 Розділу XI Перехідних положень КПК України, заходів забезпечення кримінальної справи у вигляді підписку про невиїзд і відсторонення від посади, які були обрані до мене, продовжили свою дію в рамках кримінального провадження.
Пункт 2 ч. 1 ст. 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів.
Отже, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження до заявника, у вигляді підписки про невиїзд і відсторонення від посади зобов`язує слідчого або прокурора здійснювати повідомлення про підозру.
Дану правову позицію досліджені та викладена у висновку науково-правової експертизи інституту ДЕРЖАВИ І ПРАВА ім. В.М. Корецького від 27 липня 2015 року №126/278 за зверненням заявника з питання дотримання прав людини у кримінальному провадженні.
01 липня 2016 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/123 84/16-к скасовано заходи забезпечення кримінального провадження, у вигляді підписки про невиїзд та відсторонення мене від посади, які продовжували свою дію в порядку п.9 розділу XI перехідних положень КПК, за відсутністю у мене процесуального статусу «підозрюваного», як такі, що порушують мої конституційні права.
При цьому пред`явлене мені обвинувачення в рамках кримінальної справи не продовжувало свою дію у кримінальному провадженні, в яке кримінальна справа перереєструвалась (вносилась) в ЄРДР, що підтверджується відсутністю повідомлення заявника про підозру.
В вересні 2017 року заявник звернувся до департаменту інформаційних технології МВС України із заявою про оформлення інформаційної довідки про відсутність або наявність у заявника судимостей.
11 вересня 2017 року заявник отримав довідку про відсутність у нього судимостей, із зазначенням наступної інформації:
- 09 лютого 2012 року заявника було заарештовано за постановою Ленінського районного суду м. Вінниці.
- 19 березня 2012 року прокуратурою м. Вінниці пред`явлено заявнику обвинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
- 06 червня 2014 року постановою Вінницького районного суду Вінницької області заявника було звільнено із зали суду на підписку про невиїзд, а справу направлено в прокуратуру м. Вінниці на додаткове розслідування.
- 15 березня 2015 року кримінальна справа №11277086 перереєстрована (внесена) в ЄРДР як кримінальне провадження №0000016.
Відомості про результати судового розгляду до МВС не надходило.
11 жовтня 2018 року заявник отримав витяг з ЄРДР з кримінального провадження в якому було зазначено в графі «Особа, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи, та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї» прізвище, ім`я, по батькові, а також дату народження заявника.
В травні 2019 року заявник повторно звернувся до департаменту інформаційних технології МВС України із заявою про оформлення інформаційної довідки про відсутність або наявність судимостей.
11 червня 2019 року звернувся до процесуальних керівників кримінального провадження ОСОБА_4 і ОСОБА_7 зі скаргою щодо порушення конституційних прав громадянина на досудовому розслідуванні.
14 червня 2019 року заявник отримав повну довідку департаменту інформатизації МВС України про відсутність у нього судимостей, із зазначенням інформації, яка містилась в довідці від 11 вересня 2017 року.
27 червня 2019 року Вінницька місцева прокуратура листом №74-376с-11 надано відповідь на скаргу заявника від 11 червня 2019 року про те, що відсутні правові підстави щодо виключення з ЄРДР відомостей про пред`явлення йому обвинувачення, а станом на момент отримання даної відповіді повідомлення про підозру у порядку ст.276 КПК України жодній особі не здійснювалось у кримінальному провадженні.
З огляду на те, що після перереєстрації (внесення) кримінальної справи, в якій заявник мав статус «обвинувачений», в кримінальне провадження обвинувачення не продовжувалось прокурором або слідчим за відсутності достатніх доказів для пред`явлення підозри, що підтверджується відсутності повідомлення заявника про підозру у порядку ст.276 КПК України, та з метою не порушення конституційних прав заявника, необхідно було прокурору або слідчому винести відповідну постанову про скасування обвинувачення, якого було пред`явлено в рамках кримінальної справи, за відсутності підстав (достатніх доказів) для його продовженню в рамках кримінального провадження, шляхом повідомлення мене про підозру.
Також ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2016 року по справі № 127/12384/16-к встановлено порушення конституційних прав заявника щодо продовження заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді підписки про невиїзд та відсторонення від посади за відсутності у заявника підозри у кримінальному провадженні, тому заявник звернувся до суду з даною скаргою про винесення ухвали про скасування пред`явленого йому обвинувачення в рамках кримінальної справи №11277086, яке не було продовжено прокурором або слідчим в рамках кримінального провадження №0000016, в якого кримінальна справа була перереєстрована (внесена), за відсутності достатніх доказів для повідомлення про підозру в порядку ст.276 КПК України у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції 21.02.2014).
В судовому засіданні заявник підтримав заявлені в скарзі вимоги, просив слідчого суддю задовольнити скаргу за наведених у ній підстав.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечили проти скарги, слідчому судді пояснили, що відсутні обгрунтовані підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 ..
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, матеріли кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Встановлено, що Вінницьким ВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000016, внесене до ЄРДР 15.03.2015, відповідно до пункту 12 розділу ХІ Перехідних положень чинного КПК України, на підставі постанови суду від 06.06.2014 про направлення справи на додаткове розслідування.
Відповідно до пункту 12 розділу ХІ Перехідних положень чинного КПК України розслідування кримінальних справ, передбачених пунктом 11 цього розділу, у разі повернення таких кримінальних справ судом прокурору для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.
У зв`язку із тим, що 16.01.2012 заявнику ОСОБА_3 було пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 364 КК України (в ред. 2001 року), а в подальшому після судового розгляду справа була направлена на додаткове розслідування, заявник звернувся до слідчого судді, в рамках ст. 303 КПК України, із скаргою про скасування обвинувачення.
Як встановлено в судовому засіданні та з матеріалів кримінального провадження № 0000016, повідомлення про підозру ОСОБА_3 в рамках вказаного кримінального провадження не здійснювалося та на теперішній час триває досудове розслідування, за результатами якого, як пояснила прокурор в судовому засіданні, не виключно, що ОСОБА_3 можливо буде повідомлено про підозру.
Відповідно до норм кримінально процесуального закону інститут скасування пред`явленого обвинувачення, так само як і інститут слідчого судді в рамках КПК України (в ред. 2001 року) не передбачений, тобто законодавець виключив можливість як оскарження, так і скасування пред`явленого обвинувачення в рамках КПК України (в ред. 2001 року), який діяв на той час. Крім того, не дивлячись на наведене вище, скасування пред`явленого обвинувачення в рамках даного кримінального провадження, на теперішній час, є передчасним та може призвести до негативних наслідків, оскільки досудове розслідування кримінального провадження триває, за результатами якого ОСОБА_3 можливо буде повідомлено про підозру.
Разом із тим, в судовому засіданні було встановлено, що заявнику ОСОБА_3 , на теперішній час, не повідомлялося про підозру в рамках кримінального провадження № 0000016, а тому відсутні підстави для застосування вимог п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, та правові підстави для звернення заявника до слідчого судді зі скаргою.
З вищенаведеного слідує, що заявник оскаржує бездіяльність органу досудового розслідування, щодо пред`явлення обвинувачення, яка прямо не передбачена вимогами чинного КПК України, зокрема ст. 303 КПК України, та виходить за межі повноважень слідчого судді, оскільки ОСОБА_3 , на теперішній час, не має процесуального статусу підозрюваного по кримінальному провадженні.
Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що на теперішній час заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовуються, а тому права та законні інтереси останнього, органами досудового розслідування жодним чином не порушені.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на рішення правоохоронного органу, яке полягає у пред`явленні обвинувачення заявнику від 16.01.2012, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в рамках кримінального провадження № 000016, є передчасною та необгрунтованою, у зв`язку з чим, у задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на рішення правоохоронного органу, яке полягає у пред`явленні обвинувачення заявнику від 16.01.2012, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в рамках кримінального провадження № 000016 залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя