Справа № 567/891/19 .
У Х В А Л А

25.10.2019 м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

ст.слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши скаргу захисника ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 16.10.2019 про часткову відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000210 та зобов"язання вчинити дії

встановив:

захисник ОСОБА_5 звернувся до Острозького районного суду Рівненської області зі скаргою на постанову старшого слідчого Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 16.10.2019 про часткову відмову у задоволенні його клопотання у кримінальному провадженні №0000210 та зобов"язання вчинити дії.

В зазначеній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що постановою старшого слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненської області ОСОБА_4 від 16.10.2019 було частково відмовлено в задоволенні його клопотання від 30.09.2019 року за вих. №09-09 про здійснення ряду слідчих дій та призначення експертиз у кримінальному провадженні №0000210.

Вважає, що вищевказана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки прийнята слідчим без дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, без надання їм належної правової оцінки, без належного з`ясування усіх обставин справи та підтвердження їх належними і допустимими доказами, за відсутності належних і достатніх мотивів та підстав ухвалення такого рішення, а також в порушення основних завдань кримінального провадження, а також загальних засад кримінального провадження, з огляду на наступне.
Вказує, що необхідність проведення додаткового допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також проведення із останніми додаткових слідчих експериментів на місці події, полягає в тому, що стороною захисту неодноразово наголошувалося для слідчого та прокурора, що вищевказані слідчі (розшукові) дії із даними особами були проведені слідчим поверхнево, без належного з`ясування усіх обставин справи, а також упереджено та виключно з обвинувальним ухилом.
Більше того, захисник підозрюваних неодноразово вказував, що показання (пояснення) як свідка, які були надані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час їхніх допитів та проведення слідчих експериментів за їх участі у цьому кримінальному провадженні є об`єктивне неналежними, тобто такими, що не в повній мірі відповідають дійсності, оскільки не повністю відображають фактичні обставини справи.
Окрім цього, 17.10.2019 на ім`я прокурора Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було подано відповідні письмові заяви про відмову від показань (пояснень) наданих органу досудового розслідування під час їхнього допиту, а також проведення слідчого експерименту за їхньої участі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000210 від 17.06.2019, щодо підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що на думку сторони захисту беззаперечно слугує самостійною підставою для проведення вищевказаних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні.
З огляду на вищевикладене, сторона захисту вважає, що допити свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також слідчі експерименти проведені за їх участі, у цьому кримінальному провадженні, є об`єктивно неналежними доказами, тобто такими, що не в повній мірі відповідають дійсності, оскільки не повністю відображають фактичні обставини справи, а тому не можуть бути використані, зокрема, захисником для проведення відповідних судово-медичних експертиз, на замовлення учасника справи, що водночас, є порушенням права на захист та права на справедливий суд, передбачених, зокрема, ст.ст. 17, 18, 20, 21 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Окрім цього, вважає безпідставними посилання слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, у частині того, що 21.08.2019 свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали органу досудового розслідування найбільш об`єктивні свідчення і на даний час, будучи прямо зацікавленими особами, хочуть їх змінити на користь сторони захисту, оскільки такі доводи сторони обвинувачення є неспроможними домислами, позаяк не ґрунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, не відповідають фактичним обставинам справи, а також суперечать тим доказам, які були надані захисником, у тому числі, у відповідному судовому засіданні.
Необхідність проведення одночасних допитів двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжності у їхніх показаннях, зокрема, між потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з однієї сторони, та підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з іншої сторони, а також іншими особами, у разі необхідності, полягає в тому, що стороною захисту установлено, що потерпілий ОСОБА_10 , а також свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , будучи прямо зацікавленими особами, у тому числі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , надали для органу досудового розслідування завідомо неправдиві, неналежні та упередженні показання, які суперечать фактичним обставинам справи, а також тим доказам, які сторона захисту надала слідчим та прокурорам, у тому числі, у відповідному судовому засіданні.
Окрім того вважає, що показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з огляду на їхні поза-процесуальні, дружні та родинні відносини із працівниками Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , є досить сумнівними та об`єктивно потребують додаткової перевірки на предмет їх належності та достовірності, шо беззаперечно може бути зроблено в рамках змагальності, ретельної, всебічної і переконливої процедури та виключно у передбачений законом спосіб, тобто шляхом проведення вищевказаних слідчих (розшукових) дій, про які клопоче сторона захисту.
Одночасно, просить суд критично відноситися до посилань слідчого викладених з оскаржуваній постанові, у частині того, що причини розбіжностей у показаннях потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з однієї сторони, та підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з іншої сторони, з`ясовані шляхом їхнього підтвердження на достовірність відповідним висновком експерта, за результатами проведення судово-медичної експертизи.
Вважає вищевказані доводи слідчого незаконними та необґрунтованими, оскільки з матеріалів провадження об`єктивно вбачається необхідність у проведенні якісних та додаткових слідчих (розшукових) дій, призначення додаткових судово-медичних експертиз, а також проведення одночасних допитів двох чи більше вже допитаних осіб, для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, зокрема, щодо усіх вищевказаних учасників кримінального провадження, а тому спосіб усунення розбіжностей у показаннях, на який, зокрема, покликається слідчий є неприйнятним та об`єктивно поза-процесуальним, позаяк не відповідає вимогам, зокрема ч.9 ст.224 КПК України.
Посилається на те, що чергове ігнорування слідчим доречних та переконливих аргументів сторони захисту, а також відмова в задоволенні клопотання захисника з формальних та надуманих підстав, вкотре демонструє упередженість та обвинувальний ухил органу досудового розслідування стосовно підозрюваних ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .
Необхідність призначення у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи, зокрема, що стосується тілесних ушкоджень отриманих безпосередньо ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , а також призначення комісійної судово-медичної експертизи за результатами проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій та судово-медичних експертиз, полягає у тому, що стороною захисту встановлено, неналежне та однобічне з`ясування слідчим усіх важливих та визначальних обставин справи, зокрема, що безпосередньо стосуються механізму нанесення тілесних ушкоджень для потерпілого ОСОБА_10 , зокрема, від якого саме удару (рукою, ногою, дерев`яною палицею чи дерев`яною бейсбольною биткою, тощо) ОСОБА_10 отримав тяжке тілесне ушкодження та хто наніс відповідний удар.
Так, стороною захисту встановлено, 21.08.2019 під час додаткового допиту свідок ОСОБА_15 вказав, що свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , із застосуванням заздалегідь заготовлених дерев`яної палиці та дерев`яної бейсбольної бити наносили удари, зокрема, для ОСОБА_9 , який відповідно до фактичних обставин справи, у той момент знаходився разом із потерпілим ОСОБА_10 на землі, в положенні лежачи.
Вищевказані показання свідка ОСОБА_15 повністю відповідають показанням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , а також матеріалам фотозйомки тілесних ушкоджень ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , медичним документам та іншим матеріалам справи.
Проте, під час відповідного слідчого експерименту проведеного із ОСОБА_15 слідчий належним чином не з`ясував у останнього, за яких обставин та фактичних даних (під яким вектором, за якою амплітудою, із якої сторони, ким саме, з якою силою, тощо), наносилися відповідні удари палицею та бейсбольною битою по ОСОБА_9 та чи могли такі удари досягнути тулубу та/або голови потерпілого ОСОБА_10 .
Окрім цього, встановивши невідповідність показань ОСОБА_13 та ОСОБА_14 слідчий не вжив жодних дієвих заходів, щодо з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях та належним чином не перевірив їх на достовірність.
Водночас, слідчий достеменно володіючи інформацією про наявність у ОСОБА_9 і ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які відповідно до фактичних обставин справи, утворилися, серед іншого, від ударів дерев`яною палицею та дерев`яною бейсбольною битою, не провів відповідної судово-медичної експертизи у цьому кримінальному проваджені та не надавав її висновки для судового експерта, у тому числі, для повноти та об`єктивності з`ясування механізму нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .
Окрім цього вважає, що слідчий діючи упереджено та з обвинувальним ухилом стосовне підозрюваних ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , належним чином не допитав свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також не провів з останніми належний слідчий експеримент, відобразивши у слідчих (розшукових) діях лише ті обставини, що обвинувачують відповідного учасника справи, водночас не з`ясувавши та не відобразивши обставини, що його об`єктивно виправдовують.
Вважає, що за таких обставин вбачаються об`єктивні сумніви, щодо належності та достовірності відповідного висновку судово-медичного експерта, зокрема, у тій частині, що стосується розмежування механізму нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , що потребує додаткової перевірки, у передбачений законодавцем процесуальний та законний спосіб, про який, зокрема, він клопоче.
Окрім цього, просить суд критично відноситися до посилань слідчого викладених в оскаржуваній постанові, у частині того, що результати судово-медичних експертиз тілесних ушкоджень ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , не мають значення для цього кримінального провадження, а тому достатнім є їх долучення у виді копій висновків експерта, як характеризуючих даних підозрюваних.
Вважає такі доводи сторони обвинувачення незаконними та необґрунтованими, оскільки зазначений вид приєднання до матеріалів справи висновків експерта, тобто доказів, що не є документами та не є речовими доказами, - є поза-процесуальним, так як не відповідає вимогам, зокрема, ст.ст. 99, 100, 159-166 КПК України.
За таких обставин, вказані висновки експерта є недопустимими, оскільки в неналежний спосіб були долучені слідчим до матеріалів справи, а тому не можуть бути використані, зокрема, захисником.
Водночас вважає, що посилання слідчого викладені в оскаржуваній постанові, у частині того, що на даний час в матеріалах кримінального провадження відсутні протиріччя між вже проведеними експертизами, а також будь-які сумніви у їх правильності, а тому відповідно до змісту п.3 «Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної. експертизи» № 5 від 17.05.1995, затверджених Міністерством охорони здоров`я України, необхідності у проведенні комісійної судово-медичної експертизи не вбачається.
Вважає, що стороною обвинувачення вкотре було проігноровано фактичні обставини справи, прийнятні та розумні аргументи захисника, оскільки із кримінального провадження об`єктивно вбачається, що між проведеними експертизами та іншими матеріалами справи є суперечності, які потребують якісного усунення протиріч, що може бути зроблено виключно шляхом проведення комісійної експертизи.
Враховуючи наведені обставини вважає, що на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 9, 17, 20, 22, 28 КПК України, без всебічного повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження і об`єктивним порушенням принципу законності, у частині належного виявлення обставин, які виправдовують підозрюваного, без належного доказування слідчим і прокурором події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, належного встановлення виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також поза розумними строками, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Окрім того, вказує, що повідомлення про підозру у даному провадженні є передчасним та необґрунтованим, оскільки надані слідчим докази ставлять під сумнів абсолютність доведення вини підозрюваних, оскільки ґрунтуються лише на упереджених показах свідків обвинувачення.
Таким чином вважає, що постанова слідчого про часткову відмову в задоволенні клопотання є незаконною та необґрунтованою, оскільки незадоволення клопотання сторони захисту у відповідній частині, є порушенням основних завдань та загальних засад кримінального провадження, установлених ст.ст. 1-3, 7-10, 17, 18, 20, 21, 22, 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальності сторін та свобода в поданні ними до суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, розумності строків, права на справедливий суд, тощо.
За вказаних обставин просить скасувати постанову старшого слідчого Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 16.10.2019 про часткову відмову у задоволенні його клопотання у кримінальному провадженні №0000210.

Одночасно, просить зобов`язати уповноважених слідчих СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, у строк до 07.11.2019. здійснити наступне: провести додатковий допит свідка ОСОБА_6 , про що скласти відповідний протокол додаткового допиту; провести додатковий допит свідка ОСОБА_7 , про що скласти відповідний протокол додаткового допиту; провести додатковий слідчий експеримент із свідком ОСОБА_6 , про що скласти відповідний протокол додаткового слідчого експерименту; провести додатковий слідчий експеримент із свідком ОСОБА_7 , про що скласти відповідний протокол додаткового слідчого експерименту; провести слідчий експеримент із підозрюваним ОСОБА_9 , про що скласти відповідний протокол слідчого експерименту; провести слідчий експеримент із підозрюваним ОСОБА_8 , про що скласти відповідний протокол слідчого експерименту; провести одночасні допити двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжності у їх показах, зокрема, між потерпілим ОСОБА_10 , свідком ОСОБА_11 , свідком ОСОБА_15 , свідком ОСОБА_13 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_9 , підозрюваним ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_6 , з іншої сторони, а також іншими особами, у разі необхідності.
У передбачений законом спосіб, призначити у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити, зокрема, такі запитання: чи є на тілі ОСОБА_9 і ОСОБА_8 тілесні ушкодження, якщо так, то який їх характер, локалізація, механізм утворення та ступінь тяжкості; чи могли дані тілесні ушкодження виникнути від нанесення ударів ногами, кулаками рук, а також дерев`яними палками та дерев`яною бейсбольною битою; до якого ступеня тяжкості відноситься кожне з виявлених тілесних ушкоджень; в якому положенні знаходився ОСОБА_9 і ОСОБА_8 в момент отримання тілесних ушкоджень; від якої кількості травматичних дій (ударів) могли виникнути тілесні ушкодження ОСОБА_9 і ОСОБА_8 ; чи відповідають тілесні ушкодження ОСОБА_9 і ОСОБА_8 терміну їх виникнення, зокрема, 17 червня 2019 року; чи відповідає механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 і ОСОБА_8 їхнім показанням наданим під час допиту та слідчого експерименту; чи відповідає механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 і ОСОБА_8 показанням свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_6 наданим під час додаткового допиту та додаткового слідчого експерименту.

За результатами проведення вищевказаних слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій та судово-медичних експертиз, у передбачений законом спосіб, призначити у кримінальному провадженні комісійну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити, зокрема, такі запитання: чи є на тілі потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження, якщо так, то який їх характер, локалізація, механізм утворення та ступінь тяжкості; чи могли дані тілесні ушкодження виникнути від нанесення ударів ногами, кулаками рук, а також дерев`яними палками та дерев`яною бейсбольною битою; чи могли дані тілесні ушкодження виникнути внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; чи могли дані тілесні ушкодження виникнути внаслідок падіння на площину та/або само-падіння; чи могли дані тілесні ушкодження виникнути внаслідок порізу гострим предметом, зокрема, лезом ножа, гострою частиною каменю, битим склом, тощо; до якого ступеня тяжкості відноситься кожне з виявлених тілесних ушкоджень; в якому положенні знаходився потерпілий ОСОБА_10 в момент отримання тілесних ушкоджень; від якої кількості травматичних дій (ударів) могли виникнути тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_10 ; чи відповідають виявлені у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження терміну їх виникнення, зокрема, 17 червня 2019 року; чи відповідає механізм виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 його показанням наданим під час допиту та слідчого експерименту, показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 наданим під час допиту та слідчого експерименту; чи відповідає механізм виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 , показанням підозрюваних ОСОБА_9 і ОСОБА_8 наданим під час допиту та слідчого експерименту, а також показанням свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_6 наданим під час додаткового допиту та додаткового слідчого, експерименту.

А також просить провести усі інші можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, процесуальні дії та прийняти процесуальні рішення, у яких виникне необхідність.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на обставини викладені в скарзі. Вказує, що Острозьким ВП ГУНП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000210 щодо підозрюваних ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , у якому він є захисником підозрюваних. Зазначає, що 30.09.2019 він подав клопотання про проведення ряду слідчих дій та призначення експертиз у даному кримінальному провадженні.

Зазначає, що постановою старшого слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненської області ОСОБА_4 від 16.10.2019 було частково відмовлено в задоволенні його клопотання від 30.09.2019 та вважає, що вищевказана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки прийнята слідчим без дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, без надання їм належної правової оцінки, без належного з`ясування усіх обставин справи та підтвердження їх належними і допустимими доказами.
Вказує, що необхідність проведення додаткового допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також проведення із останніми додаткових слідчих експериментів на місці події, полягає в тому, що на думку сторони захисту, вищевказані слідчі (розшукові) дії із даними особами були проведені поверхнево, без належного з`ясування усіх обставин справи, а також упереджено та виключно з обвинувальним ухилом та не повністю відображають фактичні обставини справи.
Окрім цього, 17.10.2019 на ім`я прокурора Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було подано відповідні письмові заяви про відмову від показань (пояснень) наданих органу досудового розслідування під час їхнього допиту, а також проведення слідчого експерименту за їхньої участі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000210 від 17.06.2019, щодо підозрюваних ОСОБА_9 . ОСОБА_8 , за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що на думку сторони захисту беззаперечно слугує самостійною підставою для проведення вищевказаних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні.
З огляду на вищевикладене, сторона захисту вважає, що допити свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також слідчі експерименти проведені за їх участі, у цьому кримінальному провадженні, є об`єктивно неналежними доказами, тобто такими, що не в повній мірі відповідають дійсності, оскільки не повністю відображають фактичні обставини справи, а тому не можуть бути використані, зокрема, захисником для проведення відповідних судово-медичних експертиз, на замовлення учасника справи, що водночас, є беззаперечним порушенням права на захист та права на справедливий суд, передбачених, зокрема, ст.ст. 17, 18, 20, 21 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Необхідність проведення одночасних допитів двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжності у їхніх показаннях, зокрема, між потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з однієї сторони, та підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з іншої сторони, а також іншими особами, у разі необхідності, полягає в тому, що стороною захисту установлено, що потерпілий ОСОБА_10 , а також свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , будучи прямо зацікавленими особами, у тому числі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , надали для органу досудового розслідування завідомо неправдиві, неналежні та упередженні показання, які суперечать фактичним обставинам справи, а також тим доказам, які сторона захисту надала слідчим та прокурорам, у тому числі, у відповідному судовому засіданні.
Окрім того вважає, що показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з огляду на їхні поза-процесуальні, дружні та родинні відносини із працівниками Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , є досить сумнівними та об`єктивно потребують додаткової перевірки на предмет їх належності та достовірності, шо беззаперечно може бути зроблено в рамках змагальності, ретельної, всебічної і переконливої процедури та виключно у передбачений законом спосіб, тобто шляхом проведення вищевказаних слідчих (розшукових) дій, про які клопоче сторона захисту.
Вважає доводи слідчого незаконними та необґрунтованими, оскільки з матеріалів провадження об`єктивно вбачається необхідність у проведенні якісних та додаткових слідчих (розшукових) дій, призначення додаткових судово-медичних експертиз, а також проведення одночасних допитів двох чи більше вже допитаних осіб, для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, зокрема, щодо усіх вищевказаних учасників кримінального провадження, а тому спосіб усунення розбіжностей у показаннях, на який, зокрема, покликається слідчий є неприйнятним та об`єктивно поза-процесуальним, оскільки не відповідає вимогам, зокрема ч.9 ст.224 КПК України.
Необхідність призначення у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи, зокрема, що стосується тілесних ушкоджень отриманих безпосередньо ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , а також призначення комісійної судово-медичної експертизи за результатами проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій та судово-медичних експертиз, полягає у тому, що стороною захисту встановлено, неналежне та однобічне з`ясування слідчим усіх важливих та визначальних обставин справи, зокрема, що безпосередньо стосуються механізму нанесення тілесних ушкоджень для потерпілого ОСОБА_10 , зокрема, від якого саме удару (рукою, ногою, дерев`яною палицею чи дерев`яною бейсбольною биткою, тощо) ОСОБА_10 отримав тяжке тілесне ушкодження та хто наніс відповідний удар. При цьому посилається на те, що призначення експертизи для визначення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень є обов`язком слідчого.
Додатково зазначив, що дій прокурора в поданій скарзі не оскаржує.
Посилаючись на зазначені обставини, просить скаргу задоволити.

Підозрювані в поданій на адресу суду заяві підтримали скаргу свого захисника, просять здійснювати розгляд скарги в їх відсутності.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила. Вважає, що слідчим обґрунтовано було відмовлено в проведенні додаткового допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також проведення з ними додаткових слідчих експериментів, оскільки під час допиту вказаних свідків та проведення з ними слідчих експериментів їм було роз`яснено їх права, в тому числі і ст.63 Конституції України, а також попереджено про кримінальну відповідальність. Окрім того, ст.63 Конституції визначено, що близькі родичі, члени сім`ї мають право відмовитися від дачі показань, а не змінювати їх, та враховуючи наведені обставини, вважає скаргу в цій частині безпідставною.

Окрім того вказала, що за результатами розгляду поданого захисником клопотання про проведення слідчих дій та призначення експертизи було проведено слідчі експерименти з підозрюваними.
Зазначила, що експертизи щодо наявності в підозрюваних тілесних ушкоджень були проведені в інших провадженнях та долучені до матеріалів даного кримінального провадження.
Щодо призначення комісійної експертизи вважає клопотання в цій частині передчасним, оскільки за результатами проведених слідчих експериментів буде вирішуватись питання про доцільність призначення додаткової судово-медичної експертизи.
Враховуючи наведене, просить в задоволенні скарги відмовити.
Ст. слідчий СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила. Пояснила, що за результатами розгляду клопотання захисника ОСОБА_5 нею було винесено постанову про часткову відмову в його задоволенні. Додатково повідомила, що на даний час слідчі дії, про які просить захисник, слідчим проведено, зокрема здійснено допит всіх осіб причетних до даної події, з метою встановлення як доведеності вини підозрюваних так і їх невинуватості, в тому числі і осіб на яких вказує захисник, а тому вважає, що підстав для проведення їх додаткового допиту не має, а також було проведено слідчі експерименти за участю підозрюваних. Також вказує, що в межах даного кримінального провадження проведено ряд експертиз, а тому вважає, що в проведенні інших судово-медичних експертиз та комісійної експертизи немає необхідності.
Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.06.2019 року до ЄРДР за №0000210 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

По даному кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .

З матеріалів скарги та кримінального провадження вбачається що 30.09.2019 ОСОБА_5 , як захисник підозрюваних, звернувся до Здолбунівської місцевої прокуратури з клопотанням в якому просив вирішити питання про проведення слідчих, процесуальних дій у кримінальному провадженні та призначення експертизи, яке в подальшому було направленне для розгляду в цій частині до Острозького ВП ГУНП в Рівненській області.

Постановою ст. слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області було частково відмовлено в задоволення даного клопотання.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 303 КПК України визначений чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, згідно п.7 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Встановлено, що постановою ст. слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 16.10.2019 відмовлено в задоволенні клопотання захисника в частині проведення додаткового допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та проведення додаткових слідчих експериментів за їх участю, проведення одночасних допитів двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжності в їх показаннях, зокрема між потерпілим, свідками та підозрюваними, а також призначення судово-медичної експертизи та комісійної судово-медичної експертизи. Задоволено клопотання в частині проведення слідчих експериментів на місці події за участю підозрюваних.

Згідно даної постанови вбачається, що в ході розгляду клопотання, слідчим було встановлено, що зазначені захисником свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на додатковому допиті яких він наполягає, були допитані 21.08.2019, а також було проведено з ними слідчий експеримент, з метою перевірки та уточнення відомостей наданих ними в ході допиту.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час допиту вказаним свідкам було роз`яснено їх права та попереджено про кримінальну відповідальність. Ними особисто в протоколах допиту було вчинено запис «з моїх слів надруковано вірно та мною прочитано».

Зазначені обставини свідчать про те, що допит вказаних свідків та слідчий експеримент за їх участю було здійснено з дотриманням вимог КПК України. Окрім того, вказаним свідкам було роз`яснено право відмови від дачі показань, права передбачені ст.63 Конституції України, ст.66 КПК України, роз`яснено ст.67 КПК України, а також було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України.

Разом з тим, як вказує сторона захисту та підтвердила в судовому засіданні прокурор, свідки подали заяви про відмову від даних показань, однак подання заяв про відмову від наданих раніше показань не передбачено чинним законодавством, тому є фактично спрямованими на зміну раніше наданих показань.

Слідчий є процесуально незалежним і відповідно ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає необхідності задоволення клопотання захисника щодо зобов`язання слідчого проводити повторний допит свідків, які вже допитані у кримінальному провадженні належним чином та з якими проведено слідчий експеримент.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України визначено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, наявність на думку сторони захисту, неповноти даних показань, без належного з`ясування усіх обставин справи, не позбавляє його можливості з`ясувати дані обставини під час допиту вказаних свідків в судовому засіданні.

Окрім того, в своєму клопотанні захисник просить провести одночасний допит вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжності в їх показаннях, зокрема між потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з однієї сторони та підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з іншої сторони, в задоволенні якого ст. слідчим було відмовлено.

Досліджуючи постанову слідчого про часткову відмову в задоволенні клопотання захисника від 16.10.2019, слідчим суддею встановлено, що відмовляючи в задоволенні клопотання в цій частині, слідча послалася на висновок експерта №92, відповідно до якого встановлено, що даним висновком чітко розмежовано покази вказаних свідків, розділено їх на ті, що відповідають механізму виникнення у потерпілого тілесних ушкоджень і ті, що суперечать судово-медичним даним їх виникнення, у зв`язку з чим необхідність у з`ясуванні причин розбіжностей у їх показаннях на даний момент відсутня.

Відповідно до п.9 ст.224 КПК України, слідчий має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Тобто, підставою для проведення одночасного допиту є наявність суттєвих протиріч у показаннях раніше допитаних осіб. Приймаючи рішення про проведення одночасного допиту, потрібно враховувати характер показань, що підлягають перевірці, суттєвість протиріч, які містяться в показаннях. За необхідності слідчий може провести додатковий допит для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Отже, нормами ст.224 КПК України визначено процесуальний порядок способу усунення розбіжностей у показаннях.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що захисником наведено переконливі дані, які свідчать про наявність підстав для проведення одночасного допиту вказаних осіб, та враховуючи наявність суттєвих розбіжностей в показаннях свідків, потерпілого та підозрюваних, проведення такої слідчої дії є доцільним, а відтак скарга захисника в цій частині підлягає до задоволення.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що на даний час слідчим проведено слідчі експерименти з підозрюваними, а відтак підстав для задоволення скарги в цій частині не має.

Окрім того, в своєму клопотанні захисник просить у передбачений законом спосіб, призначити у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити, зокрема, такі запитання: чи є на тілі ОСОБА_9 і ОСОБА_8 тілесні ушкодження, якщо так, то який їх характер, локалізація, механізм утворення та ступінь тяжкості; чи могли дані тілесні ушкодження виникнути від нанесення ударів ногами, кулаками рук, а також дерев`яними палками та дерев`яною бейсбольною битою; до якого ступеня тяжкості відноситься кожне з виявлених тілесних ушкоджень; в якому положенні знаходився ОСОБА_9 і ОСОБА_8 в момент отримання тілесних ушкоджень; від якої кількості травматичних дій (ударів) могли виникнути тілесні ушкодження ОСОБА_9 і ОСОБА_8 ; чи відповідають тілесні ушкодження ОСОБА_9 і ОСОБА_8 терміну їх виникнення, зокрема, 17 червня 2019 року; чи відповідає механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 і ОСОБА_8 їхнім показанням наданим під час допиту та слідчого експерименту; чи відповідає механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 і ОСОБА_8 показанням свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_6 наданим під час додаткового допиту та додаткового слідчого експерименту.

За результатами проведення слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій та судово-медичних експертиз, просить призначити у кримінальному провадженні комісійну судово-медичну експертизу.

Відмовляючи в задоволенні клопотання в цій частині ст. слідча послалася на те, що в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000213 за ч.1 ст.125 КК України за заявою ОСОБА_9 та №0000214 за ч.1 ст.125 КК України за заявою ОСОБА_8 було проведено судово-медичні експертизи з метою встановлення наявності та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Одночасно зазначає, що наявність тілесних ушкоджень у підозрюваних ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , ступеню їх тяжкості не є предметом доказування в даному кримінальному провадженні.

Окрім того, вважає, що на даний час в матеріалах кримінального провадження відсутні протиріччя між вже проведеними судово-медичними експертизами, а також будь-які сумніви в їх правильності, а тому відсутня необхідність в проведенні комісійної експертизи.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Зі змісту вищевказаних норм права вбачається, що сторона захисту має право самостійно залучити експерта, у тому числі, за необхідності з іншої області, у даному кримінальному провадженні та провести повторну судово-медичну експертизу по механізму заподіяння тілесних ушкоджень, а за необхідності комісійну судово-медичну експертизу з аналогічних питань, у передбачений законом спосіб та строк.

Водночас, згідно ч.2 ст.242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо, зокрема, встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що висновки експертів щодо підозрюваних було приєднано до матеріалів справи, як характризуючі матеріали, тобто вони не є документами та не є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому не зможуть бути використані, зокрема, захисником на стадії досудового розслідування та/або в суді, у тому числі, з метою підтвердження правової позиції на яку покликається сторона захисту, а також враховуватись як докази повного з`ясування обставин справи.

Оскільки в своєму клопотанні захисник ставить питання щодо наявності та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у підозрюваних та механізму їх отримання, з метою забезпечення принципу змагальності сторін, слідчий суддя вважає, що скарга в частині зобов`язання слідчого призначити судово-медичну експертизу щодо підозрюваних підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає передчасним клопотання захисника в частині призначення комісійної судово-медичної експертизи до проведення у встановлений законом спосіб судово-медичних експертиз щодо підозрюваних та проведення необхідних слідчих дій, зокрема, одночасного допиту осіб, а відтак скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, у ст.40 Кодексу зазначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та уповноважений на вчинення певних дій.

Частиною 2 ст.307 КПК України передбачено, що слідчий суддя в межах своїх повноважень, може розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування та за результатами розгляду такої, винести одну із ухвал, про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу захисника ОСОБА_5 задоволити частково; скасувати постанову ст. слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 16.10.2019 року в частині відмови в проведенні одночасних допитів двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжності у їх показах та в частині призначення судово-медичної екпертизи; зобов`язати слідчих СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000210, у строк до 07.11.2019 провести одночасні допити двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжності у їх показах та у передбачений законом спосіб, призначити у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу щодо підозрюваних.

Керуючись ст. 220, 303, 307 КПК України

ухвалив:

скаргу захисника ОСОБА_5 задоволити частково.

Постанову ст.слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 16.10.2019 року по кримінальному провадженні №0000210 про часткову відмову в задоволенні клопотання скасувати в частині відмови в проведенні одночасних допитів двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжності у їх показах, зокрема, між потерпілим ОСОБА_10 , свідком ОСОБА_11 , свідком ОСОБА_15 , свідком ОСОБА_13 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_9 , підозрюваним ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_6 , з іншої сторони та в частині відмови в призначенні судово-медичної експертизи скасувати.

Зобов`язати слідчих СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000210, у строк до 07.11.2019 здійснити наступне: провести одночасні допити двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжності у їх показах, зокрема, між потерпілим ОСОБА_10 , свідком ОСОБА_11 , свідком ОСОБА_15 , свідком ОСОБА_13 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_9 , підозрюваним ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_6 , з іншої сторони.

У передбачений законом спосіб, призначити у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити такі запитання:

- чи є на тілі ОСОБА_9 і ОСОБА_8 тілесні ушкодження, якщо так, то який їх характер, локалізація, механізм утворення та ступінь тяжкості;

- чи могли дані тілесні ушкодження виникнути від нанесення ударів ногами, кулаками рук, а також дерев`яними палками та дерев`яною бейсбольною битою;

- до якого ступеня тяжкості відноситься кожне з виявлених тілесних ушкоджень; в якому положенні знаходився ОСОБА_9 і ОСОБА_8 в момент отримання тілесних ушкоджень;

- від якої кількості травматичних дій (ударів) могли виникнути тілесні ушкодження у ОСОБА_9 і ОСОБА_8 ;

- чи відповідають тілесні ушкодження у ОСОБА_9 і ОСОБА_8 терміну їх виникнення, зокрема, 17 червня 2019 року;

- чи відповідає механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 і ОСОБА_8 їхнім показанням наданим під час допиту та слідчого експерименту;

- чи відповідає механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 і ОСОБА_8 показанням свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_6 наданим під час допиту та додаткового слідчого експерименту.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1