УХВАЛА

28 травня 2019 року

м. Київ
справа № 487/6795/17
провадження № 51-1956ск19
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2019 року,
в с т а н о в и л а:
Захисник звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 24 квітня 2019 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також захиснику роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку ОСОБА_4 повторно звернувся до Суду. Проте приписів ст. 427 КПК знову не дотримано.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування місцевим та апеляційним судами норм матеріального та процесуального права, правильність юридичної оцінки обставин і не уповноважений досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржених рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Виходячи з положень ст. 438 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції вправі скасувати або змінити оспорювані рішення у випадку допущення судами таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними.
Ці законодавчі приписи захисник залишив поза увагою. Зокрема, у поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 , не погоджуючись із рішенням апеляційного суду й наводячи свою версію подій, знову не зазначив конкретних порушень норм права, які, на його думку, було допущено цим судом та які в силу ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваної ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу, а також з огляду на положення статей 86-89, 404, 405, 407, 419 КПК у їх взаємозв`язку. Не міститься у скарзі й аргументів на спростування висновку апеляційного суду про відсутність підстав для скасування вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, зважаючи на їх вичерпний перелік, визначений у ст. 415 вказаного Кодексу. Отже, й не викладено обґрунтування заявленої вимоги про скасування оскаржених рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Зазначене рішення не позбавляє сторону захисту права на нове звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою, в порядку передбаченому КПК, зважаючи також на правила ст. 117 цього Кодексу (клопотання має містити обґрунтовані підстави для поновлення пропущеного строку).

Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2019 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3