У Х В А Л А
Іменем України

12.11.2019 року м.Мостиська
єдиний унікальний номер №448/1715/19
провадження №1-кп/448/203/19
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000509 від 23.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мостиська, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, студента 4 курсу ТзОВ «Європейський університет», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
учасники справи:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

До Мостиського районного суду на розгляд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000509 від 23.10.2019 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

З вищевказаного обвинувального акту слідує, що 23.10.2019 року, близько 14:50 год., ОСОБА_3 , перебуваючи на вул. Зеленій, поблизу будинку №2-а, що у м.Мостиська, Львівської області, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення такому тілесних ушкоджень, наніс йому два удари кулаком правої руки в область обличчя та один удар ногою в ділянку голови, чим спричинив ОСОБА_5 , синець на лобі та крововилив на верхній губі, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.

У підготовчому судове засіданні потерпілий ОСОБА_5 , подав суду клопотання, згідно якого він відмовляється від обвинувачення відносно ОСОБА_3 , за ч.1 ст.125 КК України, просить закрити кримінальне провадження відносно останнього, оскільки не має до такого жодних претензій ні морального, ні матеріального характеру.

Обвинувачений ОСОБА_3 , в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти задоволення заявленого потерпілим клопотання про закриття даного кримінального провадження.

Заслухавши думку прокурора, котрий не заперечував щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки закриття кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 26 КПК України передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як відомо із змісту п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно абзацу другого ч.7 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до статті 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадженням щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що» ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».

Враховуючи імперативний характер ст.26 КПК України, а також беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, а саме: кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України є формою приватного обвинувачення, в якому право підтримувати обвинувачення належить потерпілому; потерпілий ОСОБА_5 , відмовився від обвинувачення, наслідки відмови від підтримання обвинувачення такому зрозумілі, і жодних претензій до обвинуваченого потерпілий не має, а також і те, що дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення і обвинувачений ОСОБА_3 , не заперечує проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення, суд вважає, що кримінальне провадження №0000509, слід закрити.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , не обирався.

Керуючись ст.ст. 284, 314, 372, 395, 477 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 , задовольнити.

Кримінальне провадження за №0000509 від 23 жовтня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , не обирався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала суду складена та підписана суддею в нарадчій кімнаті 12 листопада 2019 року.