Провадження №1-кп/127/398/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2019 р. за № 0000136 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голинчинці Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, працюючого трактористом в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд", м. Вінниця, вул. Якова Шепеля, 29, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 17.01.2019 року о 22 год. 30 хв., перебуваючи на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" по вулиці Якова Шепеля, 29 в м. Вінниці, в якому він працює механізатором, помітив поряд із парканом даного підприємства припаркований автомобіль марки ВАЗ 2105 червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_6 . Підійшовши ближче до даного автомобіля, ОСОБА_4 виявив, що дверцята та капот незамкнуті, та вирішив викрасти з автомобіля акумуляторну батарею. Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 вийняв акумуляторну батарею марки "AKVIL" Energy plus 60 Ah 480А (EN) 12V 6CT-60A3, у корпусі чорного кольору, серійний номер 2+S60B206C 0213 8/094 вартістю 1 297 грн. 00 коп. згідно з висновком експерта №68 від 12.04.2019 року, з підкапотного простору вищевказаного автомобілю, де вона розміщувалась. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 1 297 грн. 00 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що у вчиненому щиро кається, просить вибачення у потерпілого, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить суд призначити йому покарання у виді штрафу, який він має можливість сплатити.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що обвинувачений дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Просить призначити обвинуваченому покарання згідно закону, претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, вибачення обвинуваченого приймає.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються реєстрації кримінального провадження, особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, допитавши потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого та потерпілого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження.
Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що він щиро кається та жалкує про вчинене, просить вибачення у потерпілого, завіряє суд, що подібне більше не повториться, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, яка, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, при призначенні покарання суд визнає такою, що його пом`якшує, обставину, не зазначену в частині першій цієї статті, а саме, вчинення злочину вперше.
Обставин, які, згідно статті 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання згідно закону, претензій майнового характеру до обвинувченого не має.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
При цьому, статтею 53 Кримінального кодексу України не встановлено жодних обмежень, щодо призначення покарання у виді штрафу особам, які не працюють.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, а саме, покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання.
При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а також майновий стан обвинуваченого, який працевлаштований, має на утриманні неповнолітніх дітей.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2019 року на акумуляторну батарею марки "AKVIL" Energy plus 60 Ah 480А (EN) 12V 6CT-60A3, у корпусі чорного кольору, серійний номер 2+S60B206C 0213 8/094, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 68 від 12.04.2019 року в розмірі 628 грн. 04 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім ) грн. 04 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - акумуляторну батарею марки "AKVIL" Energy plus 60 Ah 480А (EN) 12V 6CT-60A3, у корпусі чорного кольору, серійний номер 2+S60B206C 0213 8/094, яку відповідно до постанови слідчого про визнання предмету речовим доказом від 04.03.2019 року передано до кімнати зберігання речових доказів Лівобережного відділення Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_6 .
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2019 року на акумуляторну батарею марки "AKVIL" Energy plus 60 Ah 480А (EN) 12V 6CT-60A3, у корпусі чорного кольору, серійний номер 2+S60B206C 0213 8/094, - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя