Справа № 461/3085/19
Провадження № 1-кс/461/3733/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11 квітня 2019 року про відмову у задоволені клопотання у межах кримінального провадження №0005246 від 26 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, звернувся до суду зі скаргою, на постанову слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11 квітня 2019 року про відмову у задоволені клопотання у межах кримінального провадження №0005246 від 26 листопада 2017 року. Просить скасувати вищезазначену постанову, мотивуючи тим, що слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дії, передчасно виніс постанову про відмову у задоволені клопотання. Вважає таку незаконною, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права. Заявник вважає, що оскаржувана постанова була винесена після проведення однобічного, неповного і упередженого розслідування, під час якого не було здійснено належної перевірки доказів. Висновком слідчого про відмову у задоволені клопотання про залучення ОСОБА_3 потерпілим у межах кримінального провадження є те, що ОСОБА_5 не є стороною цього кримінального провадження, а процесуальний статус у нього заявник, який в подальшому набув статус свідок. Проте, заявник вказує, що у статті 55 КПК України законодавець виокремив обов`язкову ознаку заподіяння матеріальної шкоди лише для юридичних осіб. Для фізичних осіб заподіяна у результаті кримінального правопорушення шкода може мати вираз моральний, фізичний або матеріальний.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу з мотивів наведених у ній, просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, наслідки неявки; однак її неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Галицького ВП ГУНП України у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005246 від 26.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

28.02.2019 в Галицький ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 скеровано клопотання, в якому він просив: залучити його до кримінального провадження № 0005246 в якості потерпілого при цьому вручити пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого. Клопотання мотивоване тим, що заявник повідомляв органи слідства про незаконне зняття арештів з майна ОСОБА_6 на підставі підробленої та нечинної ухвали Галицького районного суду м.Львова. Та на сьогоднішній день особисте майно ОСОБА_6 переоформлено на підставних осіб. А також вважає, що вчиненими незаконними діями порушено його права та завдано йому моральної та майнової шкоди, так як вказані арешти були накладені згідно ухвали Галицького районного суду за його заявою у якості забезпечення позову до ОСОБА_6 про повернення йому значної суми коштів.

За результатами розгляду клопотання слідчим Галицького ВП ГУНП у Львівській області 28.02.2019 була винесена постанова про відмову в задоволені клопотання від 01.03.2019.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.03.2019 за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, зобов`язано слідчого Галицького ВП ГУНП у Львівській області у проваджені якого перебуває кримінальне провадження №0005246 від 26.11.2017 року розглянути клопотання ОСОБА_3 від 28.02.2019 з дотриманням положень ст.ст. 55, 220 КПК України, та повідомити автора клопотання про результати розгляду у порядку та строки визначені КПК України.

На виконання ухвали слідчого судді слідчим слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 була винесена постанова про відмову в задоволені клопотання від 11.06.2019.

Однак, слідчий суддя з таким висновком слідчого не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до Рекомендації Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 р. під поняттям «потерпілий» слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів.

Частиною 5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Натомість, як убачається із оскаржуваної постанови, висновком слідчого про відмову у задоволені клопотання про залучення ОСОБА_3 потерпілим у межах кримінального провадження є те, що ОСОБА_5 не є стороною цього кримінального провадження, а процесуальний статус у нього заявник, який в подальшому набув статусу свідка.

Відмовляючи ОСОБА_3 у визнані потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий лише обмежився цитуванням норм КПК України, однак, мотивів такої відмови не навів. Із змісту оскаржуваного рішення слідчого не вбачається, які конкретно відомості має на увазі слідчий чи які доводи заявника він не приймає до уваги.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

З системного аналізу вищезазначених норм чинного кримінального-процесуального закону можна зробити висновок, що у випадку відмови у визнанні особи потерпілою, обов`язком слідчого, прокурора спростувати вищевказане з наведенням очевидних та достатніх підстав, що підтверджується конкретними доказами.

Натомість, дана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження, а отже не є вмотивованою.

Таким чином, розглядаючи клопотання ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого, слідчий зобов`язаний був винести вмотивовану постанову, а не обмежуватись формальним викладом процесуального рішення.

Слідчому належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність завданої кримінальним правопорушенням фізичній особі моральної, фізичної або майнової шкоди. В залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника.

Разом з тим, звертаю увагу заявника на те, що згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду;

Відтак, слідчий суддя не наділений повноваженнями надавати вказівки слідчому щодо вчинення конкретних слідчих дій. Такими повноваженнями наділений відповідно до норми ст. 36 КПК України прокурор, які слідчий зобов`язаний виконувати (ч.4 ст. 40 КПК).

Слідчий суддя, в межах своїх повноважень може лише розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, в даному випадку на рішення прокурора про відмову у задоволені клопотання та за результатами розгляду якої винести одну із ухвал, зокрема про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Даний перелік є вичерпним, а, відтак, оскільки слідчий суддя не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України, вимога щодо зобов`язання слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0005246 від 26 листопада 2017 року та вручити йому пам`ятку про процесуальні права і обов`язки задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11 квітня 2019 року про відмову у задоволені клопотання у межах кримінального провадження №0005246 від 26 листопада 2017 року.
Зобов`язати слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 28 лютого 2019 року про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0005246 від 26 листопада 2017 року, відповідно до правил ст.55 КПК України, з урахуванням доводів, викладених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.
У задоволені скарги в частині зобов`язання слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0005246 від 26 листопада 2017 року та вручити йому пам`ятку про процесуальні права і обов`язки відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .