Справа № 583/5535/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" серпня 2019 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в м. Охтирці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000370 від 13 червня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Лиман, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , що має вищу освіту, одружений, працює кочегаром в сільському клубі с. Михайленкове Чернеччинської сільської об`єднаної територіальної громади, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 12 червня 2018 року приблизно о 18:30 год. керував автомобілем марки «ВАЗ-21101», державний номер НОМЕР_1 та виїжджав із прибудинкової території, що веде від будинку АДРЕСА_3 . В цей час по вказаній проїжджій частині в напрямку від площі Успенської до площі Соборної, на моторолері «Honda Today» без державного реєстраційного номеру, рухався водій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та перевозив пасажира ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Водій ОСОБА_6 , в порушення вимог п.п. 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу із місця стоянки, перед проїжджою частиною не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по ній, в результаті чого допустив зіткнення із вищевказаним моторолером «Honda Today» без державного реєстраційного номеру під керуванням ОСОБА_12 , чим вчинив дорожньо-транспортну пригоду, у результаті якої неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження та його було госпіталізовано до ортопедичного відділення КЗ «Охтирська ЦРЛ».

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 89/218 від 17.12.2018 ОСОБА_8 , внаслідок ДТП 12.06.2018, спричинені тілесні ушкодження: рвані рани передньої поверхні межі середньої та верхньої третини правої гомілки, перелом нижньої третини правої великогомілкової кістки. Перелом нижньої третини правої великогомілкової кістки є закритим, відповідно дане тілесне ушкодження не становить загрози для життя, спричинило тривалий розлад здоров`я (зрощення перелому відбувається більше 21 дня) і згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 року № 6, кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження. Рани правої гомілки кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як для їх загоєння, зазвичай, необхідно більше 6, але менше 21 дня.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/328е від 05.10.2018 у дорожній ситуації, що виникла, в діях водія ОСОБА_6 вбачається порушення вимог п.п. 10.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїжджою частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає».

Порушення ОСОБА_6 п.10.2 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в прямому причинному зв`язку з виниклою подією та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому злочині не визнав та суду пояснив, що 12.06.2018 близько 18 години керуючи автомобілем знаходився на території швейної фабрики та виїжджав з другорядної дороги на головну дорогу в напрямку до пл. Собороної, в м. Охтирці, зупинившись надав перевагу в русі двом автомобілям, маршрутці та велосипедисту. Звернув увагу на припаркований на узбіччі автомобіль «Джип». Пересвідчившись, що інші транспортні засоби не рухаються по головній дорозі почав рух свого автомобіля, але відчув удар, як з`ясувалося, то був скутер. Обвинувачений наполягає на тому, що не бачив скутера перед тим, як виїжджати на головну дорогу. Після зіткнення зі скутером, він вийшов з автомобіля, його товариш повідомив, що у ОСОБА_13 кров і почав надавати йому першу медичну допомогу, після того приїхала швидка допомога. Він пропонував матері потерпілого свою допомогу, 5000 грн. моральної шкоди, але вона відмовилась, він приходив до лікарні, де знаходився на лікуванні потерпілий, але не заходив до нього, оскільки там завжди були товариші потерпілого, які агресивно до нього налаштовані.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим його винуватість знайшла своє підтвердження під час судового розгляду сукупністю досліджених та проаналізованих судом доказів.

Так потерпілий ОСОБА_8 , допитаний в судовому засіданні у присутності законного представника матері ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 12.06.2018 близько 18:30 год. їхав на своєму скутері марки «Хонда Тудей», яким дозволив управляти своєму товаришу ОСОБА_12 , сам він сидів позаду ОСОБА_14 . Їхали вони по вул. Незалежності, в м. Охтирці, по головній дорозі. Приблизно за 10 метрів він побачив автомобіль ВАЗ-2110 під керуванням ОСОБА_6 , який стояв на місці та різко виїхав, коли вони проїжджали навпроти швейної фабрики, в результаті чого сталося зіткнення, він упав з мопеда, удар прийшовся на праву ногу. Обвинувачений до нього підходив, але допомогу не надавав, швидку допомогу викликали перехожі. В лікарню обвинувачений також не приходив, вибачення не просив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю обвинуваченого та потерпілого він був черговим лікарем в Охтирській ЦРЛ, безпосередньо медичну допомогу потерпілому він не надавав, лише призначив аналізи, знімки, викликав лікаря-хірурга, після того як рана була оброблена та зашита, він провів огляд потерпілого і направив його на госпіталізацію.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 пояснила, що працює лікарем судово-медичним експертом Охтирського міжрайонного відділення судової медичної експертизи, на встановлення ступеню тяжкості тілесного ушкодження потерпілого їм була надана історія хвороби останнього, безпосереднього самого потерпілого не оглядали. Вивчивши історію хвороби потерпілого, відповідно до якої йому було встановлено діагноз відкритий перелом, нею надано відповідний висновок, який відповідає діагнозу з історії хвороби по те, що у потерпілого відкритий перелом.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 суду пояснив, що працює головним експертом Сумського НДЕКЦ, 05.10.2018 ним було складено висновок за наслідком проведення судової авто технічної експертизи, який він підтримав в повному обсязі, додавши, що в дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 12.06.2018 по вул. Незалежності, в м. Охтирці, мопед мав перевагу у русі і автомобіль повинен був надати мопеду таку перевагу, перед тим як виїхати на головну дорогу водій автомобіля повинен був переконатися у безпеці руху. На ДТП ніяким чином не впливає те, що пасажирів на скутері було двоє, а не один, у будь-якому разі, в тій обстановці, скутер не мав можливості зупинитися вчасно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що працює лікарем ортопедом-травматологом КЗ «Охтирська ЦРЛ». До них у відділення поступив потерпілий з переломом. Наступного дня після дорожньо-транспортної пригоди під час обходу потерпілий був оглянутий, після рентгену йому встановлено діагноз відкритий перелом. Первинний діагноз потерпілому був поставлений черговою бригадою, яка йому встановлювала шину та накладала гіпс. Потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні та виписаний амбулаторно з гіпсом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що працює лікарем-хірургом екстреної цілодобової допомоги КЗ «Охтирська ЦРЛ», в день дорожньо-транспортної пригоди знаходився на чергуванні разом з ОСОБА_15 , коли поступив потерпілий йому повідомили, що у останнього закритий перелом, надали відповідну довідку, тому він зашивав рану потерпілому, якби перелом був відкритий, то цим пацієнтом займаються ортопеди.

Неповнолітній свідок ОСОБА_12 , допитаний у судовому засіданні у присутності законного представника матері ОСОБА_20 , в суді пояснив, що потерпілий є його товаришем та 12.06.2018 в проміжок часу з 17 до 18 години, вони разом на скутері ОСОБА_8 марки «Хонда тудей» їхали з площі Успенської до супермаркету «АТБ», рухаючись при цьому по правій смузі руху зі швидкістю 40 км/год. з увімкненими фарами. Під`їжджаючи до швейної фабрики він звернув увагу, що з другорядної дороги збирався виїжджати автомобіль ВАЗ-2110, але він зупинився, пропустив велосипедиста, який їхав попереду скутера в попутному напрямку. Тому ОСОБА_21 вважав, що автомобіль і його збирається пропустити, але наблизившись до автомобіля водій різко почав рух, в цей час він сам почав гальмувати, але в результаті таких дій обвинуваченого відбулося зіткнення. Удар прийшовся на ту частину скутера, де сидів потерпілий, у нього була травмована нога, обвинувачений допомогу не надавав, він особисто викликав швидку допомогу.

Допитаний в судовому засіданні експерт Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_22 суду пояснила, що особисто оглядала потерпілого ОСОБА_8 , направляла його на повторне рентген обстеження, вказала локалізацію переломів. Було встановлено, що мав місце закритий перелом, оскільки перелом був у нижній частині правої гомілки, а рана розташована у верхній та середній частині правої гомілки.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами.

Даними протоколу огляду місця події від 12.06.2018 зі схемою та фото таблицею до нього, згідно якого під час огляду ділянки автодороги по вул. Незалежності, в м. Охтирці, в напрямку з пл. Успенська до вул. Армійська біля швейної фабрики (будинок №4) встановлено, що вказана ділянка дороги призначена для руху в обох напрямках з необмеженою видимістю, по праву сторону є виїзд з території швейної фабрики. На місці події наявні транспортні засоби та слідова картина. На лівій стороні дороги (на зустрічній смузі) знаходиться мопед (скутер) «Honda today» № рами НОМЕР_2 сірого кольору. Автомобіль ВАЗ 2110 чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 знаходиться перпендикулярно проїжджій частині, передньою частиною вперед. На асфальтному покритті наявний осип скла прозорого кольору, уламки пластмаси темного кольору (декоративна накладка з капоту «ВАЗ»), сліди подряпин від осьової лінії у бік зустрічної смуги до мопеду і закінчуються у вісі заднього колеса мопеду. На мопеді наявні сліди тертя, подряпини на бокових поверхнях облицювальних пластикових частин. Автомобіль має пошкодження фарбового покриття переднього бампера зліва на право, пошкоджене скло лівої передньої фари та відламаний пластмасовий спойлер з капоту. В ході огляду вилучено: мопед «Honda today» сірого кольору без реєстраційного огляду, № рами НОМЕР_2 ; автомобіль ВАЗ 21101, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_23 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Даними протоколу огляду речей та документів (перегляд відеозапису на оптичному диску) від 15.06.2018 з оптичним диском, відповідно до якого у службовому кабінеті СВ Охтирського ВП, за допомогою службового ноутбука «ASUS» проведено огляд оптичного диску з файлами відеозаписів події ДТП по вул. Незалежності в м. Охтирка за 12.06.2018, що відкопійовані із записуючого обладнання Охтирського ВП ГУНП 14.06.2018. З відеозаписів, що маються на вказаному оптичному диску і який був переглянутий у судовому засіданні, вбачається, що о 18:42 год. з лівої сторони від дороги із прилягаючої території Охтирської швейної фабрики до проїжджої частини виїжджає легковий автомобіль ВАЗ 2110 чорного кольору. В цей час по проїжджій частині від пл. Успенська у бік вул. Армійська по своїй смузі руху рухається мопед світлого кольору і під час його зближення автомобіль спочатку зупиняється і після відновлення руху у бік осьової дорожньої розмітки, під час руху мопеду, який рухається прямолінійно, як проїхав дорожню розмітку «пішохідний перехід» стається зіткнення мопеда із автомобілем ВАЗ 2110. Зіткнення сталося ближче до осьової лінії на смузі руху мопеда. Після зіткнення мопед падає на бік і з нього падають двоє осіб. Також з іншого відеозапису вбачається, що о 18:42 год. з правої сторони (по напрямку руху мопеда) від прилеглої території Охтирської швейної фабрики до проїжджої частини виїжджає легковий автомобіль ВАЗ 2110 чорного кольору. В цей час по своїй смузі руху рухається мопед світлого кольору, на якому знаходяться два чоловіка. Під час його наближення автомобіль спочатку зупиняється, пропускає транспортні засоби, велосипедиста і після відновлення руху у бік осьової дорожньої розмітки, під час руху мопеду, який рухається прямолінійно, як проїхав дорожню розмітку «пішохідний перехід», стається зіткнення мопеда з автомобілем ВАЗ 2110.

Даними висновку експерта № 19/119/9-1/209е від 24.07.2018 за наслідкам проведення судової транспортно - трасологічної експертизи з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого місцем зіткнення автомобіля ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопеда Honda today без реєстраційного номера знаходиться на правій смузі проїжджої частини, відносно напрямку проведення огляду, в районі розташування на проїжджій частині осипу уламків скла. Первинний контакт автомобіля ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 з мопедом Honda today без реєстраційного номера відбувся між передньою лівою частиною автомобіля ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передньою правою боковою частиною мопеда Honda today, при цьому передня габаритна точка мопеда була розташована на відстані близько 60 см. відносно лівого габариту автомобіля. На момент первинного контакту кут між поздовжніми осями автомобіля ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопеда Honda today складав близько 900, розгорнутий ліворуч відносно напрямку руху та мопеда Honda today.

Даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 18.10.2018, згідно якого проведено вилучення матеріалів медичної документації на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме медичної карти стаціонарного хворого № 5631.

Даними протоколу слідчого експерименту від 13.09.2018 за участю потерпілого ОСОБА_8 , його захисника та законного представника зі схемою до нього, під час якого потерпілий на місці події вул. Незалежності, в м. Охтирці, біля швейної фабрики (будинок №4) розповів про механізм виникнення ДТП 12.06.2018 з його участю, який узгоджується з його показами під час судового розгляду.

Даними протоколу слідчого експерименту від 13.09.2018 за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_12 та його законного представника, зі схемою до нього, під час якого на місці події - вул. Незалежності, в м. Охтирці. свідок розповів про механізм та обставини виникнення ДТП 12.06.2018 за його участі, які узгоджуються з його показами під час судового розгляду.

Даними висновку експерта № 19/119/9-1/328е від 05.10.2018 за наслідками проведення судової авто технічної експертизи, зі змісту якої вбачається, що водій автомобіля ВАЗ в даній дорожній обстановці повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.2 Правил дорожнього руху та мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля ВАЗ, з технічної точки зору, є невідповідність вимогам пункту 10.2 Правил дорожнього руху, який знаходиться в причинному зв`язку з подією. Водій мопеда «Honda today» в даній дорожній обстановці повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху та не мав технічної можливості запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія мопеда «Honda today», з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху не вбачається.

Даними висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) № 89/2018 від 18.12.2018 за наслідками проведеної комісійної судово-медичної експертизи, відповідно до якого на підставі даних матеріалів кримінального провадження №0000370 (протоколів допиту, висновку експерта № 270, оригіналу медичної карти стаціонарного хворого № 5621 Охтирської ЦРЛ), даних рентгенологічного обстеження № 10778, даних огляду ОСОБА_8 внаслідок ДТП 12.06.2018 спричинені тілесні ушкодження: рвані рани передньої поверхні межі середньої та верхньої третини правої великогомілкової кістки. З приводу даної травми потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні Охтирської ЦРЛ з 12 по 26.06.2018. Тільки за даною медичною документацією не можливо встановити характер перелому (неповне описання ушкоджень лікарями, рентгенологом не вказано точну локалізацію перелому). Вказані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупих предметів по механізму удару, стиснення, розтягнення. Враховуючи під час проведення експертизи різну висоту розташування ран та перелому, перелом нижньої третини правої великогомілкової кістки є закритим, відповідно дане тілесне ушкодження не становить загрози для життя, спричинило тривалий розлад здоров`я (зрощення перелому відбувається більше 21 дня) і згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 року № 6 кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження. Рани правої гомілки кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як для їх загоєння, зазвичай, необхідно більше 6, але менше 21 дня.

Даними постанови про визнання речових доказів та передання їх на зберігання від 13.06.2018, відповідно до якої автомобіль марки ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_23 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_6 » серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_23 та мопед «Honda today» без номерного знаку, номер рами НОМЕР_2 сірого кольору, що належить ОСОБА_8 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передано на зберігання до Охтирського ВП ГУНП. Речовий доказ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_23 зберігається при матеріалах даного кримінального провадження.

Наведені докази судом визнаються належними, допустимими, взаємоузгодженими та достатніми для підтвердження поза розумним сумнівом висунутого проти ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні необережного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а тому дають підставу констатувати факт доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Разом з тим суд не бере до уваги наданий стороною обвинувачення висновок експерта № 270 від 20.09.2018 за наслідкам проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , відповідно до якого встановлено, що тілесні ушкодження, які мав останній у вигляді відкритого перелому нижньої третини правої великогомілкової кістки без зміщення, забійної рани середньої та нижньої третини правої гомілки небезпечні для життя і за цією ознакою, згідно з пунктом 2.1.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки він спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи № 89/2018 від 18.12.2018, відповідно до якого перелом нижньої третини правої великогомілкової кістки ОСОБА_8 є закритим, а тому дане тілесне ушкодження не становить загрози для життя та кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження, а також показами експерта наданими під час судового розгляду.

Доводи захисника обвинуваченого про неповноту і неправильність досудового слідства, оскільки не було встановлене місце вчинення наїзду, слідчі дії (слідчий експеримент, огляд місця події) проведені з істотними порушеннями, в результаті зазначених слідчих дій отримані не повні та необ`єктивні дані, що потягло за собою надання експертом неправильних висновків суд відхиляє, адже як із досліджених у судовому засіданні письмових доказів, переглянутого відео, на якому зафіксовані обставини події, так і з пояснень експерта авто техніка встановлено як обставин самого зіткнення транспортних засобів, так і місце зазначеного зіткнення. Враховуючи зафіксований механізм дорожньо-транспортної події судом беззаперечно встановлений факт порушення обвинуваченим пункту 10.2 Правил дорожнього руху, який знаходиться в причинному зв`язку з подією, так і відсутність будь-яких порушень Правил з боку водія скутера, які б перебували у прямому причинному зв`язку із подією.

До обставини, визначеної ч. 1 ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд відносить відшкодування матеріальної та часткове відшкодування моральної шкоди потерпілому.

Обставин, визначених ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, форма вини щодо наслідків необережна, характер, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитинуОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про його сталі соціальні зв`язки, його ставлення до вчиненого, поведінку до вчинення кримінального правопорушення та після нього, а саме те, що вину у вчиненому він хоча і не визнав та з потерпілим не примирився, проте матеріальну шкоду завдану своїми протиправними діями потерпілому відшкодував, а також відшкодував частково моральну шкоду, спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що знаходяться в причинному зв`язку з його протиправними діями, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора та потерпілого, які висловилися про доцільність призначення покарання. Крім того, суд бере до уваги вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Судом зважено, що згідно досудової доповіді Охтирського міськрайонного відділу філії Державної установи «Цент пробації» в Сумській області від 11.01.2019, ризик скоєння повторного правопорушення становить низький рівень небезпеки для суспільства.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини у справі про особу обвинуваченого, суд вважає доцільним призначити покарання ОСОБА_6 в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі.

Разом з тим, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без реального відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання, попередження нових злочинів та соціальної реабілітації, а також відшкодування шкоди потерпілому.

Також, із огляду на викладені обставини, суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.
Саме таке визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Прокурором в інтересах держави в особі управління фінансів Охтирської міської ради заявлений позов про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок кримінального правопорушення у зв`язку зі стаціонарним лікуванням потерпілого від злочину, з тих підстав, що внаслідок отриманих ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматолого - ортопедичному відділенні КЗ «Охтирська районна центральна лікарня» з 12.06.2018 по 26.06.2018 (14 ліжко-днів), сума витрат на стаціонарне лікування становить 4585,14 грн.

Як вбачається з довідки-розрахунку КЗ «Охтирська районна центральна лікарня» від 04.10.2018, вих. № 2925 ОСОБА_8 , 2004 року народження знаходився на стаціонарному лікуванні в травматолого - ортопедичному відділенні з 12.06.2018 по 26.06.2018 (14 ліжко-днів) з діагнозом: полі травма. Відкритий перелом н/3 правої в/гомілкової кістки без зміщення. Забійна рана с-н/з правої гомілки. Множинні садна тулуба та кінцівок, вартість лікування склала 4585,14 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Частиною 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений зазначену суму перерахував на рахунок лікарняного закладу, що підтверджується квитанцією, у задоволенні позову прокурора слід відмовити.

Крім того, потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 2059,97 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди, які мотивує тим, що внаслідок вказаної ДТП йому завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, в зв`язку з якими він поніс витрати, пов`язані з лікуванням. На підтвердження розміру матеріальної шкоди потерпілий надав довідку про призначення лікарських засобів та чеки про їх придбання.

Завдану йому моральну шкоду мотивує тим, що у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою зазнав фізичних болю, незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасову відірваність від активного соціального життя. Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, нестійкий настрій, почуття образи, приниженої гідності, страху за своє життя і здоров`я. Дотепер відчуває періодичні болі, зазнає обмеження фізичної активності.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди на користь потерпілого суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної, або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної, або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що на момент постановлення вироку ОСОБА_6 фактично відшкодував потерпілому матеріальну шкоду пов`язану із витратами на лікування, що також свідчить про повне визнання заявлених ним вимог у цій частині, суд не вбачає підстав для задоволення цієї частини вимог.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Виходячи з роз`яснень, наданих у п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями) при вирішенні вимог про відшкодування витрат на лікування, посилене харчування та сторонній догляд судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого на користь цивільного позивача суд приходить до наступного.
Суд прийшов до висновку щодо обґрунтованості пред`явленого обвинувачення та наявності вини обвинуваченого ОСОБА_6 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, під час керування ним транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у пунктах 3, 5 Постанови N 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, судом з`ясовано, що за своїм характером кримінальне правопорушення вчинене з необережності.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 цивільному позивачу спричинено моральну шкоду, так як мало місце ушкодження його здоров`я, що потягло за собою тривале лікування, було змінено звичний уклад його життя, внаслідок чого він переносив певні моральні страждання. Так, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відчуття фізичного болю та стан стресу, оскільки такі явища є природними наслідками дорожньо-транспортної пригоди і зазвичай самі по собі викликають певні моральні страждання. Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких він зазнав, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з обмеженням у пересуванні та з необхідністю витрачати час на лікування, з врахуванням принципів розумності та справедливості, та перерахування обвинуваченим на користь потерпілого у відшкодування моральної шкоди суми у розмірі 1000 грн. суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_8 у 24 000 грн.
При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви,- з іншого.

Таким чином суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню з вищенаведених підстав.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з обвинуваченого понесених ним витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат, які згідно ч. 1 ст. 124 КПК України відшкодовуються обвинуваченим.

Відповідно до Цивільного процесуального кодексу України закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу за умови дотримання вимог ст. 137 ЦПК України. Згідно з даною статтею ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до вимог діючого законодавства єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, має бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. Діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілим ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_10 14.06.2018 було укладено договір про надання потерпілому правової допомоги, відповідно акту виконаних робіт від 03.01.2019 потерпілому було надано юридичні послуги адвоката на загальну суму 5000 грн., які згідно квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 03.01.2019 сплачені потерпілим адвокату ОСОБА_10 , про що підтверджено документально, що, в свою чергу, відповідає ст. 124 КПК України та ст. 137 ЦПК України. Наявність наданих стороною позивача доказів, які містяться у матеріалах справи, дають можливість суду визначити відповідність понесених стороною витрат наданій правовій допомозі.

Згідно постанови Верховного суду від 17.10.2018 у справ № 301/1894/17 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З огляду на зазначене, суд, з урахуванням наданих доказів, відповідності понесених потерпілим витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги, а також тривалості розгляду даного кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 5000 грн. витрат понесених ним на правову допомогу.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати за проведення судової автотехнічної експертизи та транспортно - трасологічної експертизи.
Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

В порядку ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає вирішенню питання про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування.
Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили до суду не надходили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді одного року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Позов прокурора в інтересах управління фінансів Охтирської міської ради залишити без задоволення.
Позов ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_8 24 000 (двадцять чотри тисяч) гривень моральної шкоди заподіяної злочином.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речовий доказ автомобіль марки ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_23 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , який знаходиться на зберіганні на стоянці транспортних засобів Охтирського ВП ГУНП по вул. Незалежності, 29, в м. Охтирці та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 21101» серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_23 , яке зберігається при матеріалах даного кримінального провадження після вступу вироку у законну силу повернути власнику.

Речовий доказ - мопед «Honda today» без номерного знаку, номер рами НОМЕР_2 сірого кольору, що належить ОСОБА_8 , який знаходиться на зберіганні на стоянці транспортних засобів Охтирського ВП ГУНП по вул. Незалежності, 29, в м. Охтирці після вступу вироку у законну силу повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_8 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат понесених на правову допомогу.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 червня 2018 року, на автомобіль марки ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_23 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ; мопед «Honda today» без номерного знаку, номер рами НОМЕР_2 сірого кольору, що належить ОСОБА_8 , які знаходиться на зберіганні на стоянці транспортних засобів Охтирського ВП ГУНП по вул. Незалежності, 29, в м. Охтирці, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 21101» серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_23 , яке зберігається при матеріалах даного кримінального провадження.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 діб з часу його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1