Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 638/9090/16-к
провадження № 51-4863ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 2 липня 2019 року в межах кримінального провадження № 0000610 від 9 лютого 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК);
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Губарівка Богодухівського району Харківської області, жителя

АДРЕСА_2 , такого, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК.
Встановлені обставини
За вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 8 листопада

2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими і засуджено кожного за ч. 2 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Харківський апеляційний суд ухвалою від 2 липня 2019 року залишив без задоволення апеляційну скаргу прокурора та задовольнив змінену апеляційну скаргу захисника. Пом`якшив призначене ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 289 КК кожному до 5 років без конфіскації майна і на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнив від його відбування з іспитовим строком тривалістю 3 роки.
Суть питання
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених через м`якість, просить скасувати ухвалу цього суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону зміст касаційної скарги прокурора є неконкретним. Касаційна скарга містить формальне посилання на порушення апеляційним судом загальних засад призначення покарання, проте у ній чітко не зазначено, що оспорює прокурор розмір основного покарання відповідно до ст. 414 КПК чи лише застосування положень ст. 75 КК відповідно до ст. 413 КПК.
Також у касаційній скарзі відсутні доводи щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, в тому числі наведених цим судом на спростування аргументів сторони обвинувачення, викладених в апеляційній скарзі прокурора.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень

ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
У новій касаційній скарзі прокурор повинен навести конкретні та переконливі доводи й обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, які відповідно до вимог

статей 413 та 414 КПК свідчитимуть про необхідність скасування цього судового рішення.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 2 липня 2019 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3