Житомирський апеляційний суд
Справа №277/459/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 01.03.2018 року та за №0000072 від 12.03.2018 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_7 на вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2018 року,

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка, Ємільчинського району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 вирок суду просять скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Посилаються на те, що призначене обвинуваченому покарання, є надмірно суворим. Вказують на те, що обвинувальний акт незаконним, постанова про визнання речових доказів від 13.03.2018 року є неналежним доказом, а акт зважування акту зважування від 12.03.2018 року, є недопустимим доказом.Зазначають, що суд в порушення вимог ст. 349 КПК України не з`ясував думки учасників провадження щодо обсягу доказів, які необхідно дослідити, та про порядок їх дослідження.Вказують на те, що судові дебати судом проведені без участі представника потерпілого КУ «Березівський психоневрологічний інтернат» - ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 .

На апеляційну скаргу обвинуваченого та захисника, прокурор у кримінальному провадженні подав заперечення, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.
Вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2018 року ОСОБА_6 засуджено:

-за ч. 1 ст. 185 КК України на 80 годин громадських робіт;

-за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено до відбуття остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Судом обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з 20 грудня 2018 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1430 грн. 00 коп. витрат за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.

Питання про речові докази вирішено відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 08.02.2018 року у післяобідній час, ОСОБА_6 , під час спільного розпивання спиртних напоїв разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в будинку родини ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, переконавшись, що власники перебувають в стані алкогольного сп`яніння, не спостерігають за його діями, ОСОБА_6 оглянув вітальню і таємно викрав чоловічі зимові черевики вартістю 139 грн. 67 коп., камуфляжні чоловічі штани вартістю 73 грн. 00 коп. та вийшов з будинку.
Не припиняючи свої злочинні дії, без розриву в часі ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник через незамкнені двері у підсобне приміщення, звідки таємно викрав ручну бензинову пилку по дереву марки «Алтай», вартістю 1056 грн. 25 коп., та залишив місце вчинення злочину.
Викраденим майном ОСОБА_6 у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 1268 грн. 92 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10.02.2018 року біля 15.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку ОСОБА_10 побачив на одній з полиць кладової кімнати грошові кошти в сумі 350 грн. та золоті сережки, які вирішив таємно викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, без розриву у часі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_6 зайшов до кладової кімнати звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 350 грн. та золоті сережки 585 проби вагою 1,48 грам, вартістю 973 грн. 44 коп., після чого залишив місце вчинення злочину.
Викраденим майном ОСОБА_6 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 1323 грн. 44 коп.
Не припиняючи свою злочинну діяльність, 10.03.2018 біля 19.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку майна з приміщення очисних споруд КУ «Березівський психоневрологічний інтернат», який розташований по вул. Центральній, 30, в с. Березівці, Ємільчинського району.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, без розриву у часі, ОСОБА_6 приїхав на гужовій підводі своєї матері до вказаного приміщення.
Переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, ОСОБА_6 проник через незасклене вікно всередину приміщення. Оглянувши приміщення помітив 3 непрацюючі електродвигуни системи очищення та застосовуючи фізичну силу, обома руками відламав їх від основного корпусу системи і разом із знайденими 8 металевими ящиками та частиною металевої сітки завантажив на гужову підводу, тобто умисно, таємно, повторно вчинив крадіжку чужого майна, після чого залишив місце вчинення злочину.
Викраденим майном, а саме металобрухтом, вагою 96 кг, вартістю 6 грн. 50 коп. за 1 кг, на загальну суму 624 грн., ОСОБА_6 у подальшому розпорядився за власним розсудом, спричинивши КУ «Березівський психоневрологічний інтернат» матеріальні збитки на вищезазначену суму.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника про задоволення поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні вказаних злочинів, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності.

Дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України судом кваліфіковані правильно.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд врахував, що він визнав вину, щиро розкаявся, посередньо характеризується за місцем проживання, вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, відшкодував потерпілому заподіяну злочином шкоду.

Крім цього, з матеріалів провадження видно, що ОСОБА_6 в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став і знову вчинив низку корисливих злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що районний суд цілком обгрунтовано призначив обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт та в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК України призначив обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для його пом`якшення, про, що зазначено в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Матеріали провадження свідчать про те, що представник КУ «Березівський психоневрологічний інтернат» ОСОБА_9 надіслала до районному суду заяви в яких просила проводити розгляд кримінального провадження у її відсутності.

Районний суд за наявності вказаних обставин, вислухавши думку учасників судового засідання прийняв рішення проводити розгляд кримінального провадження у відсутності представника КУ «Березівський психоневрологічний інтернат» ОСОБА_9 .

Також, з матеріалів провадження видно, що в суді першої інстанції під час судового слідства приймав участь потерпілий ОСОБА_10 .

Після оголошення судом перерви потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явися.Суд прийняв рішення проводити розгляд справи у його відсутності і перейти до судових дебатів.

Під час проведення судових дебатів потерпілий ОСОБА_10 та представник КУ «Березівський психоневрологічний інтернат» ОСОБА_9 присутні не були.

Матеріали провадження свідчать про те, що на вирок районного суду надійшла лише апеляційна скарга захисника та обвинуваченого.

Представник КУ «Березівський психоневрологічний інтернат» ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_10 апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що розгляд судом кримінального провадження за відсутності представника КУ «Березівський психоневрологічний інтернат» ОСОБА_9 при наявності її заяви проводити розгляд кримінального провадження без неї та проведення судових дебатів у відсутності потерпілого ОСОБА_10 , не є істотними порушеннями вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне чи обгрунтоване рішення по справі, а тому не є підставою для скасування вироку суду.

Доводи обвинуваченого та захисника про те, що обвинувальний акт є незаконним, оскільки в матеріалах справи відсутні заяви чи повідомлення від потерпілих про вчинення злочинів, а також відсутня інформація про внесення таких відомостей до ЄРДР, колегія суддів не приймає до уваги.

З матеріалів провадження видно, що у ході судового розгляду обвинувачений визнав свою вину в інкримінованих злочинах, дав показання про свою причетність до їх вчинення, судовий розгляд справи проводився відповідно до ч.3 ст.349 КПК України без дослідження всіх доказів, зібраних органом досудового розслідування. Відповідно, вказані докази прокурором суду не надавались та судом не досліджувались. Крім того, відповідно до ст.291 КПК України, до обвинувального акту додано реєстр досудового розслідування, у якому наявна вся інформація щодо досудового розслідування та проведених слідчих дій, в тому числі і щодо внесення даних до ЄРДР, допити потерпілих.

Посилання апелянтів про визнання неналежним доказом по кримінальному провадженні - постанови про визнання речових доказів від 13.03.2018 року з огляду на те, що в матеріалах провадження є розписка представника КУ «Березівський психоневрологічний інтернат» ОСОБА_9 про передачу їй на зберігання вказаних речових доказів, яка датована 12.03.2018 року, є безпідставними, оскільки вказані обставини на які посилаються апелянти не є підставами, відповідно до положень ст. 85 КПК України для визнання вказаного доказу неналежним.

Не зазначення слідчим в акті зважування інформації: якою вагою проведено зважування, її інвентарний номер, дати останньої повірки, сертифікату відповідності та адресу проведення слідчої дії, не є підставою, відповідно до положень ст.87 КПК України для визнання недопустимим доказу по кримінальному провадженні- акту зважування від 12.03.2018 року.

Вирок суду є законний та обґрунтований, підстав для його скасування чи зміни з мотивів, наведених, в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2018 року, щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - протягом такого ж строку з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді: