ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1716/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 309 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого і мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.08.1997 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 206 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
- 23.06.1998 Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.ст. 88, 43 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 31.05.2002 Гагаринським районним судом м. Севастополя за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн.;
- 10.01.2003 Сакським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 09.04.2003 Київським районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців;
- 28.01.2010 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 3 роки;
- 26.11.2010 Керченським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, в силу ст. 71 КК України до покарання приєднано 1 рік та 6 місяців за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.01.2010;
- 30.01.2014 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 08.07.2014 Токмакским районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, в силу ст. 71 КК України до покарання приєднано 1 місяць за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.01.2014; звільнений 18.04.2015 по відбуттю строку покарання,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волi.
Вказаним вироком встановлено, що 06.06.2018 ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання і зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, будучи користувачем мережі Інтернет, придбав на сайті «Фатон» особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку в подальшому зберігав для особистого вживання. Після чого ОСОБА_7 сховав дану речовину у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 .
06.06.2018, приблизно в 17:40 год., за місцем мешкання ОСОБА_7 АДРЕСА_1 , працівниками поліції проведений обшук квартири, під час якого у ОСОБА_7 виявлено і вилучено полімерний пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 0,0053 грам. Також під час обшуку квартири виявлено і вилучено три полімерні пакети з особливо небезпечною психотропною речовиною і двоє електронних ваг з нашаруванням даної речовини. Речовина в трьох пакетах і нашарування на внутрішній поверхні двох ваг містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 0,2363 і 0,0018 грам, яку ОСОБА_7 зберігав у себе за місцем мешкання без мети збуту.
19.07.2018, близько 17:30 год., ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом психотропний речовин, через програму системи миттєвих повідомлень «Telegram», з невстановленою в ході досудового слідства особою узгодив умови придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», для особистого вживання, без мети збуту. Після внесення оплати на електронний гаманець платіжної системи «Easy pay» за №86678880 в розмірі 185 грн., 19.07.2018 ОСОБА_7 отримав SMS повідомлення з фотознімком місцезнаходження наркотичного засобу, а саме біля одного з житлових будинків по вул. Клочківській в м. Харкові, звідки цього ж дня ОСОБА_7 забрав пакунок з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, частину якого пересипав в аркуш паперу, а частину залишив в прозорому полімерному пакетику із застібкою, які поклав в правий карман своїх штанів, таким чином почав зберігати для особистого вживання, без мети збуту.
19.07.2018, близько 18:35 год., ОСОБА_7 , знаходячись на ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. Тобольська, 31, був виявлений співробітниками поліції, яким під час бесіди повідомив, що при ньому знаходиться психотропна речовина. В подальшому, під час проведення огляду місця події, ОСОБА_7 добровільно видав зі свого правого карману штанів паперовий згорток та полімерний пакетик на застібці, з порошком рожевого кольору, який містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», маса якої в перерахунку на масу представленої речовини становить 0,3158 грам та 0,0102 грам (загальною масою 0,326 грам), яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.
02.08.2018, близько 02:00 год., ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом психотропний речовин, через програму системи миттєвих повідомлень «Telegram», з невстановленою в ході досудового слідства особою узгодив умови придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», для особистого вживання, без мети збуту. Після внесення оплати, 02.08.2018 ОСОБА_7 отримав SMS повідомлення з фотознімком місцезнаходження наркотичного засобу, а саме за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 23 Серпня, звідки цього ж дня ОСОБА_7 забрав пакунок з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, яку пересипав в аркуш паперу та поклав в правий карман своїх шортів, таким чином почав зберігати для особистого вживання, без мети збуту.
02.08.2018, близько 02:25 год., ОСОБА_7 , знаходячись на ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 26, був виявлений співробітниками поліції, яким під час бесіди повідомив, що при ньому знаходиться психотропна речовина. В подальшому, під час проведення огляду місця події ОСОБА_7 добровільно видав зі свого правого карману шортів паперовий згорток з порошком бежевого кольору, який містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», маса якої в перерахунку на масу представленої речовини становить 0,3116 грам, яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.
Не погодившись вироком суду першої інстанції, обвинувачений подав на нього апеляційну скаргу.
В апеляційні скарзі ОСОБА_8 просить пом`якшити йому призначене покарання, оскільки вважає його занадто суворим. В обґрунтування такої вимоги посилається на те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції у нього виявили тяжке захворювання, а саме відкриту форму туберкульозу, а тому наразі він проходив лікування, погано себе почуває, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, а тому не може відбувати покарання в умовах ізоляції від суспільства. Просив призначити йому покарання, не пов`язане із позбавленням волі.
У судове засідання, призначене на 26.11.2019 року, обвинувачений ОСОБА_7 , був повідомлений належним чином, у відповідності із вимогами ч. 1 ст. 136 КПК України, що підтверджується його розпискою на зворотному повідомленні, щодо його сповіщення, але не з в`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, що дає підстави вважати їх не поважними. У відповідності до вимог ч. 4 ст.401 КПК України, з урахуванням тієї обставини, що апеляційну скаргу подав лише обвинувачений, в якій не ставиться питання про погіршення його становища, колегія суддів ухвалила рішення щодо можливості проведення апеляційного розгляду за його відсутністю.
Заслухавши доповідь головуючого судді, заперечення прокурора, який вважав оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів, на підставі ч. 2 ст. 394 КПК України та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, а саме: 29.08.1997 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 206 КК України, 23.06.1998 Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.ст. 88, 43 КК України, 31.05.2002 Гагаринським районним судом м. Севастополя за ч. 2 ст. 190 КК України, 10.01.2003 Сакським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 190 КК України, 09.04.2003 Київським районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, 28.01.2010 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, 26.11.2010 Керченським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 309 КК України, 30.01.2014 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, 08.07.2014 Токмакским районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190 КК України, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Відповідно до ст.66 КК України судом вірно враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття.
Судом також встановлено та враховано обставину, яка згідно ст.67 КК України обтяжує покарання рецидив злочинів.
Апеляційні доводи обвинуваченого про зайву суворість призначеного покарання у виді 2 років позбавлення волі, яке призначено за вчинення злочину, предметом якого були наркотичні засоби, вчиненого повторно, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України - є безпідставними.

Згідно відомостей кримінального провадження та поданої апеляційної скарги об`єктивно відсутні інші обставини ніж ті, що встановлені судом першої інстанції, які пом`якшують покарання, а твердження обвинуваченого щодо його захворювання, яке на його думку унеможливлює відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості врахувати, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відповідних висновків судово-медичних експертів, щодо наявності у обвинуваченого захворювань, які перешкоджають його подальшому відбуванню покарання.
Крім того, обвинуваченому належить роз`яснити його право подавати клопотання про проведення відповідних судово-медичних експертиз і за наявності відповідних висновків, ставити питання про звільнення його від відбування покарання за хворобою, відповідно до положень ст. 84 КК України, після направлення до установи відбування покарань, а також право оскаржувати до окружного адміністративного суду дії, рішення або бездіяльність посадових осіб адміністрації відповідної установи виконання покарань у випадках, коли не приймаються заходи щодо звернень обвинуваченого, в тому числі, стосовно стану здоров`я.
Більш того, вид та міра покарання, що призначені судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України є мінімально можливим, виходячи з меж санкції частини 2 цієї статті, що передбачена законодавцем.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для застосування норм ст.ст.75, 69, 69-1 КК України.

Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами обвинуваченого про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

Отже, суд першої інстанції, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також дослідивши відомості про особу обвинуваченого та врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, що призначений вироком суду, що на думку колегії суддів, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
За таких обставин, апеляційна вимога обвинуваченого про можливість пом`якшення призначеного покарання із застосуванням випробування, відповідно до положень ст. 75 КК України, з урахуванням наведених доводів, належить вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер та не гуртуються на нормах КК та КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.
З огляду на викладене, оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, внаслідок чого відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого - залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

_______________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4