Провадження № 1-кп/369/770/19
В И Р О К
іменем України
09.10.19 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 0000054 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Новотроїцьке Херсонської області, українки, громадянки України, офіційно не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 з 18.05.2017 року являється фізичною особою підприємцем, яка зареєстрована Бориспільською РДА Київської області.

Проте, фактична реєстрація ОСОБА_5 і якості фізичної особи підприємця відбулась на прохання невстановлених осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, без наміру здійснювати господарську діяльність, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб.

Так, 18.05.2017 року, перебуваючи біля закладу громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 3, ОСОБА_5 вступила у попередню змову з невстановленою особою з приводу вчинення дій щодо реєстрації її як суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця без наміру здійснювати господарську діяльність, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб. З метою реалізації своєї мети ОСОБА_5 та невстановлена особа приїхали до офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 надала невстановленій особі свій паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Новотроїцьким РВ УМВС України в Херсонській області та картку фізичної особи-платника податків № НОМЕР_2 .

У подальшому, на підставі наданих документів невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, перебуваючи за цією ж адресою, склала заявою за Формою 10 про державну реєстрацією фізичної особи-підприємця від 18.05.2017 року, яку надала на підпис ОСОБА_5 .

В свою чергу ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та факт надання їй для підпису документа, що містить завідомо неправдиві відомості щодо справжньої мети реєстрації її як фізичної особи-підприємця, перебуваючи в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , засвідчила дану заяву Форми 10 своїм підписом, наділивши її таким чином значеннями документа, тобто вчинила її підроблення.

Далі, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, того ж дня ОСОБА_5 разом з невстановленою особою попрямували до державного реєстратора відділу юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Києво-Святошинської РДА Київської області ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , якому ОСОБА_5 подала зазначену заяву Форми 10 від 18.05.2017 року, при цьому підписавши відповідний опис документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії код: 7. Зазначені дії дали підставу здійснити проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація фізичної особи-підприємця», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис під № 0011950 та визначено місцем проведення державної реєстрації Бориспільська районна державна адміністрація Київської області.

За виконання усіх наведених дій, спрямованих на реєстрацію ОСОБА_5 як фізичної особи-підприємця без мети ведення фінансово-господарської діяльності, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, остання отримала від невстановленої особи попередньо обумовлену з ним суму винагороди у вигляді 500 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в інкримінованому їй злочині визнала та підтвердила обставини вчиненого, у вчиненому щиро розкаялася, вказала, що вона вдалася до порушення закону у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, проте зрозуміла негативні наслідки своєї протизаконної поведінки, свій вчинок засуджує та готова нести відповідальність за вчинене.

30.10.2018 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена та прокурор дійшли згоди щодо формулювання, правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 205-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 у виді штрафу на підставі ст. 69 КК України розміром 150 (сто п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

При цьому, сторона обвинувачення та захисту запропонувала суду визнати обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_5 та дають можливість застосувати ст. 69 КК України при призначенні покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої ч. 2 ст. 205-1 КК України, такі як щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України (у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, що містять завідомо неправдиві відомості, вчинені за попередньою змовою групою осіб), який, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, в якому шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

З висунутого ОСОБА_5 обвинувачення суд виключає обвинувачення у вчиненні злочинних дій саме з ОСОБА_7 , оскільки суду не надано доказів ухвалення щодо останнього обвинувального вироку за діяння, в якому висунуто обвинуваченні ОСОБА_5 . Також з висунутого ОСОБА_5 обвинувачення суд виключає кваліфікацію дій останньої за ознакою пособництва як помилково зазначене.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та захиснику також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання; при призначенні узгодженої міри покарання суд визнає обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченою своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин (п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України), оскільки до порушення закону ОСОБА_5 вдалась, перебуваючи в скрутному матеріальному становищі.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 468 469, 472 474, 475, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду від 30.10.2018 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, і призначити їй покарання на підставі ст. 69 КК України у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1