КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2885/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року,
за участю:

представника власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.01.2018 року задоволено клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, належне ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: легковий автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року випуску, чорного кольору (№ двигуна - НОМЕР_1 ; № шасі - НОМЕР_2 ), д.н.з. НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.01.2018 року, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.01.2018 року про накладення арешту на легковий автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року випуску, чорного кольору (№ двигуна - НОМЕР_1 ; № шасі - НОМЕР_2 ).
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник зазначає, що 17.01.2019 року ОСОБА_6 , згідно договору купівлі продажу придбав автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року випуску, чорного кольору (№ двигуна - НОМЕР_1 ; № шасі - НОМЕР_2 ) та в той же день його було поставлено на облік, видано д.н.з. НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 .
Представник зазначає, що ОСОБА_6 та його родина користуються вищезазначеним автомобілем по теперішній час, однак при спробі перереєструвати вказаний автомобіль на дружину ОСОБА_6 в сервісному центрі МВС України в м. Києві виявилося, що на автомобіль накладено арешт.
Апелянт також стверджує, що автомобіль було придбано по дорученню, яке надавалося його дружині ОСОБА_11 , а продавцем вказаного автомобіля був ОСОБА_12 , який володів ним з 19.12.2014 року (д.н.з. НОМЕР_6 ), при цьому зазначає, що ОСОБА_6 не знає та ніколи не бачив ОСОБА_10 .

Представник також зазначає, що 17.01.2018 року власником автомобіля ОСОБА_10 не був, а слідчим суддею накладено арешт на майно особи, яка жодного відношення до вказаного у клопотанні кримінального правопорушення не має.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.01.2018 року апелянт вказує, що копію оскаржуваної ухвали було отримано ОСОБА_6 17.04.2019 року, а звернутися за правовою допомогою та укласти договір останній зміг лише 23.04.2019 року.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином були повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна. Копію оскаржуваної ухвали як зазначає апелянт, він отримав лише 17.04.2019 року, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Також з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції вбачається, що у провадженні СВ ГСУ СБ України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000054 від 09.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є активним членом окремого злочинного угрупування, що діє у м. Києві та Київській області, яке спеціалізується на незаконному використанні спеціальних технічних засобів для отримання несанкціонованого доступу до автотранспортних засобів з метою подальшого їх незаконного заволодіння.
14.02.2017 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
17.01.2019 року слідчий ГСУ СБ України ОСОБА_8 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: легковий автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року випуску, чорного кольору (№ двигуна - НОМЕР_1 ; № шасі - НОМЕР_2 ), д.н.з. НОМЕР_3 ., мотивуючи його тим, що санкція кримінального правопорушення, яка інкримінується останньому передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.01.2018 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на майно, зазначене у клопотанні слідчого.
З таким рішенням слідчого судді неможливо погодитися зогляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Однак, зазначених вимог закону прокурор та слідчий суддя в повній мірі не дотрималися.

Відповідно до п.п. 2,3 ч. 2 ст. 171 КПК України, обов`язковою окремою вимогою щодо клопотання про арешт майна, виконання якої покладається на суб`єкта звернення з відповідним клопотанням є зазначення, серед іншого, переліку і видів майна, що належить арештувати, а також документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

У клопотанні про арешт майна прокурор зазначає, що ОСОБА_10 на праві приватної власності належить легковий автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року випуску, чорного кольору (№ двигуна - НОМЕР_1 ; № шасі - НОМЕР_2 ), д.н.з. НОМЕР_3 ., який був предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, посилаючись при цьому на додані до клопотання матеріали, зокрема витяг з «НАІС ДДАІ» МВС України.

Проте, під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, представником ОСОБА_7 було надано довідку з Регіонального сервісного центру в м. Києві від 22.05.2019 року № 151, в якій зазначено, що 30.04.2014 року ОСОБА_10 відчужив автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року випуску, чорного кольору, № шасі - НОМЕР_2 .

Тобто, правових підстав на момент подання слідчим клопотання для накладення арешту на вищезазначений автомобіль з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання колегія суддів не вбачає, оскільки ОСОБА_10 відчужив належне йому майно 30.04.2014 року, тобто до початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 09.02.2017 року та повідомлення останньому про підозру.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна представника, задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, належне ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: легковий автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року випуску, чорного кольору (№ двигуна - НОМЕР_1 ; № шасі - НОМЕР_2 ), д.н.з. НОМЕР_3 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме: легковий автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року випуску, чорного кольору (№ двигуна - НОМЕР_1 ; № шасі - НОМЕР_2 ), д.н.з. НОМЕР_3 , - відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4