Справа №639/799/19 №1-в/639/173/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ХВК №18- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції провадження за поданням адміністрації Державної установи «Холодногірська виправна колонії №18» про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 07 червня 2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, -

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 звернулась адміністрація Державної установи «Холодногірська виправна колонії №18».

У судовому засіданні засуджений, прокурор та представник ХВК №18 підтримали подання та просили його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_4 позитивно характеризується, відбув більш ніж 2/3 призначеного строку покарання, заохочувався адміністрацією установи, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Вислухавши думку прокурора, представника ХВК №18, пояснення засудженого, дослідивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

При цьому згідно раз`яснень, які містяться в п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року відповідні висновки можуть бути зроблені після ретельного з`ясовування ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його намірів щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого дослідженню підлягає процес (обставини) відбування засудженим всього періоду відбування ним покарання, а не окремо взятого відрізку часу. Висновок про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення може бути зроблений за умови системних та усталених позитивних змін, що відображаються, зокрема в поведінці засудженого та його ставленні до праці, та які свідчать про доведення засудженим його виправлення.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 засуджений 07.06.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 07.06.2016 року по 20.10.2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 07.06.2016 року, кінець строку відбування покарання 25.07.2020 року. На момент розгляду подання ОСОБА_4 відбув 3 роки 1 місяць 11 днів строку призначеного покарання, не відбута частина строку призначеного покарання становить 1 рік 4 місяців 19 днів.
Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_4 на теперішній час характеризується позитивно, за сумлінну поведінку, ставлення до праці та за виконання покладених обов`язків, а також додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці має 2 (два) заохочення (04.07.2018 року та 10.01.2019 року); у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням; до виконання передбачених законодавством вимог персоналу установи ставиться сумлінно; самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; до виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.
Водночас, на виконання вищенаведених роз`яснень, наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від №2 від 26.04.2002 року, судом було досліджено дані про поведінку та ставлення до праці засудженого за весь час відбування покарання та встановлено таке.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.06.2016 року. За час тримання у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.
З 07.11.2016 року відбуває покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)».
При цьому згідно характеристики ОСОБА_4 станом на 09.08.2017 року останній характеризується посередньо; заохочень не має; до праці ставиться посередньо; іноді потребує додаткового контролю; не завжди має охайний зовнішній вигляд; не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується; соціальних зв`язків не має. (а. 38 частини ІІ особової справи)
09.08.2017 року на засіданні комісії ХВК-18 було прийнято рішення про відмову у представленні матеріалів щодо переводу в колонію мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання засуджених, адже ОСОБА_4 не став на шлях виправлення. (а. 40 частини ІІ особової справи)
Згідно психологічної характеристики ОСОБА_4 від 21.10.2017 року ступінь його соціальної занедбаності середній; будь-які формальні рамки ним погано переносяться; критичні зауваження сприймає, але залишається на своїй точці зору; намагання уникнути будь-яких рамок, що обмежують його бажання; робити правильні висновки із того, що сталося в змозі не завжди; рівень самоконтролю нижче середнього; в умовах зниження контролю, імовірність антисоціальних проявів з його боку може зростати; рівень конфліктності вище середнього; рівень агресивності вище середнього. (а. 54 частини ІІ особової справи)
Двічі - 20.10.2017 року та 21.10.2017 року до ОСОБА_4 було застосовано заходи стягнення, в тому числі поміщенння до ДІЗО.
Згідно характеристики, затвердженої начальником ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_6 16.05.2018 року, ОСОБА_4 характеризується негативно; іноді потребує додаткового контролю; не завжди має охайний зовнішній вигляд; не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, яким користується; соціальних зв`язків не має.
16.05.2018 року на засіданні комісії ХВК-18 щодо розгляду матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України було прийнято рішення про відмову у представленні до суду щодо заміни ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким, адже він не став на шлях виправлення. (а. 75 частини ІІ особової справи)
Крім того, суд звертає увагу, що згідно наданої довідки про заробітну плату ОСОБА_4 №190 та вкладки до особового рахунку, засудженому ОСОБА_4 не нараховувалась заробітна плата, в тому числі, і протягом того нетривалого періоду, протягом якого засуджений, згідно твердження адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)», довів своє виправлення.

Згідно щоденника індивідуальної роботи із засудженим станом на 04.10.2018 року середній бал оцінки ступеня виправлення засудженого становить «задовільно», тобто не свідчить про зразковість поведінки ОСОБА_4 ..

На засіданнях дисциплінарної комісії ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» 04.10.2017 року, 10.01.2018 року, 04.10.2018 року за результатами проведення оцінювання поведінки ОСОБА_4 , дотримання ним правил внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці не встановлено підстав застосування до засудженого заходів заохочення.

Таким чином, встановлені судовим розглядом дані щодо обставин відбування ОСОБА_4 покарання не містять достатніх підстав для висновку щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, адже відсутні факти, які б свідчили, що його поведінка та ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення, та навпаки встановлено, що більшу частину строку відбування покарання засуджений характеризувався посередньо, а певним часом і негативно, згідно рішень комісії ХВК-18 від 09.08.2017 року та 16.05.2018 року ОСОБА_4 навіть не став на шлях виправлення, а період зміни його поведінки на кращу має нетривалий характер, а тому, з урахуванням значного строку невідбутої частини покарання - 1 рік 4 місяці 19 днів з призначених 4 років 6 місяців позбавлення волі,в задоволення подання необхідно відмовити, оскільки воно є необґрунтованим, безпідставним та має формальний характер.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання Державної установи «Холодногірська виправна колонії №18» про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1