Справа № 495/5393/18
Номер провадження 1-кп/495/241/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002222за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, одруженого, на утримані має малолітню дитину 2017 року, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3
потерпілий ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6 в інтересах потерпілого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 23 липня 2017 року, приблизно о 05 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні бару «Лагуна» по вулиці Шкільна, 2-а в с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, знаходячись біля барної стойки, в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, по одній забійній рані обличчя та тім`яно-потиличної ділянки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №350 від 18.05.2018, виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження спричинені дією тупого предмета, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразились, та могли виникнути незадовго до його звернення за медичною допомогою в Старокозацьку лікарню, куди він звернувся 23.07.2017 року.

Вказана в медичній карті №1690/408/207 стаціонарного хворого Старокозацької лікарні неврологічна симптоматика та параклінічні методи дослідження відповідають клінічному протіканню «струсу головного мозку», а не «забою головного мозку легкого ступеня».

Нанесені ушкодження не були небезпечними для життя. Струс головного мозку є легкою формою черепно-мозкової травми, що характеризується нетривалими функціональними розладами здоров`я, які за звичай, нормалізуються на 2-3 неділі, і не потребують для свого лікування строку більше 21 дня.

Перебування потерпілого ОСОБА_5 на лікуванні в Старокозацькій лікарні більше 21-го дня не відповідає характеру травми, та не підтверджується об`єктивними клінічними даними, а зв`язано з суб`єктивними скаргами. Тому, слід вважати, що травма голови (закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку та забійні рани) викликала розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3. і 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказані умисні, протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_3 знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням суспільно небезпечного наслідку у вигляді тілесних ушкоджень, наявних у потерпілого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні винним визнав себе частково, та пояснив, що 23 липня 2017 року, приблизно о 05 годині, він, перебував в приміщенні бару «Лагуна», що розташований по вулиці Шкільна, 2-а в с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, знаходячись біля барної стойки, в ході сварки наніс один легкий удар долонею правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого останній впав на землю і отримав тілесні ушкодження. Крові на підлозі та у потерпілого ОСОБА_5 на голові він не бачив. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 не визнав. Просив суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- свідченнями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 23 липня 2017 року приблизно о 02.00 годині ночі він прийшов до бару «Лагуна», що розташований по вулиці Шкільна, 2-а в с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, де зустрів свого знайомого ОСОБА_7 з дівчиною ОСОБА_8 з якими відпочивав в приміщенні бару. Десь о 04.30 годині ОСОБА_7 пішов додому, а він залишився в барі. Далі його покликав до барної стійки ОСОБА_9 та запропонував йому випити коньяк, на що він погодився. Коли ОСОБА_9 передавав йому склянку з коньяком то він не встиг її взяти у рику в результаті чого вона впала на землю і бризки коняку попали на обвинуваченого ОСОБА_3 , який в цей час теж був біля барної стійки, в результаті чого у нього виникла конфлікт з останнім, в ході якого обвинувачений ОСОБА_3 наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого він впав на підлогу та втратив свідомість. Далі він пам`ятає тільки те, що його підняв ОСОБА_10 , після чого він пішов додому. З ранку до нього приїхав ОСОБА_11 , який відвіз його до лікарні. Крім того пояснив, що після отриманих тілесних ушкоджень у нього постійно болить голова та стала погана пам`ять, раніше такого не було. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, просив обвинуваченого покарати суворо;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 23 липня 2017 року він відпочивав в барі «Лагуна», що розташований по вулиці Шкільна, 2-а в с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області. Біля 2-4 години ранку точний час не пам`ятає він стояв біля барної стійки та розмовляв з ОСОБА_13 , також в цей момент біля барної стійки був обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 , які теж спілкувались. Через деякий час він почув гуркіт нібито, щось впало, обернувшись побачив, що потерпілий ОСОБА_5 лежить на підлозі біля сходів. Далі потерпілого підняли та дали серветки, так як у останнього була голова в крові. Як впав потерпілий ОСОБА_5 і сам удар він не бачив і за чого у них був конфлікт йому не відомо. Він тільки чув в барі, що потерпілий ОСОБА_5 впав на підлогу від удару обвинуваченого ОСОБА_3 . З ранку він поїхав до лікарні, щоб провідати потерпілого ОСОБА_5 , який йому розповів, що його вдарив обвинувачений ОСОБА_3 , скільки разів потерпілий ОСОБА_5 не говорив. Чи був обвинувачений ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння та чи вживали вони спиртні напої йому не відомо;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він працює разом з потерпілим ОСОБА_5 на зернотоку. В кінці липня 2017 року точну дату він не пам`ятає йому на мобільний телефон зателефонував потерпілий ОСОБА_5 та попросив, щоб він заїхав за ним, так як той не хтів йти на роботу пішки. Приблизно о 06.00 годині ранку він під`їхав до будинку до потерпілого ОСОБА_5 і побачив, що у останнього наявні тілесні ушкодження, а саме з лівої сторони була розбита гута та голова, також на голові була кров. Матір потерпілого попросила його, щоб він відвіз потерпілого ОСОБА_5 до лікар, а не на роботу. Далі він відвіз потерпілого ОСОБА_5 до приймального відділення Старокозацької лікарні, після чого він уїхав на роботу, а потерпілий ОСОБА_5 залишився в лікарні. Потерпілий ОСОБА_5 йому говорив, що у нього був конфлікт у барі. Зі слів односельчан йому стало відомо що конфлікт був між потерпілий ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , очевидцем конфлікту він не був. Крім того пояснив, що він не може сказати чи був потерпілий ОСОБА_5 з ранку в стані алкогольного сп`яніння;

- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що в липні 2017 року вона стала свідком конфлікту, який стався в барі «Лагуна», що розташований по вулиці Шкільна, 2-а в с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області. Конфлікт був біля барної стійки між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 в ході якого обвинувачений ОСОБА_3 вдарив потерпілого ОСОБА_5 в обличчя в результаті чого останній впав на підлогу та втратив свідомість. За проханням ОСОБА_15 вона набрала склянку води та той почав обливати потерпілого ОСОБА_5 , також у останнього в районі голови вона бачила кров. Крім того пояснила, що момент удару вона не бачила і за чого був конфлікт їй не відомо. В момент конфлікту біля барної стійки, ще був ОСОБА_12 та ОСОБА_16 . Коли вони прибирали в барі то на підлозі знайшли серветки, які були в крові;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні неповнолітнього свідка ОСОБА_17 у присутності його матері, який пояснив, що він працює по найму в барі «Лагуна», що розташований по вулиці Шкільна, 2-а в с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області. 23 липня 2017 року приблизно о 03.00 годині ранку, він був очевидцем того, як обвинувачений ОСОБА_3 , в приміщенні бару «Лагуна» біля барної стойки, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого останній впав на підлогу та втратив свідомість. У потерпілого ОСОБА_5 на голові була кров, так як останній впавши на підлогу розбив голову. Далі збіглись відвідувачі бару та почали кричати, так як на той час потерпілий ОСОБА_5 , ще не прийшов до тями. Крім того пояснив, що кров була і на підлозі.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0002222 від 25.07.2017 року згідно якого, до канцелярії Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від потерпілого ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа 23.07.2017 року приблизно о 05.00 год. перебуваючи в приміщенні бару «Лагуна» в с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області спричинила потерпілому тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- заявою потерпілого ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, згідно якої 23.07.2017 року обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичної експертизи №350 від 18.05.2018 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження спричинені дією тупого предмета, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразились, та могли виникнути незадовго до його звернення за медичною допомогою в Старокозацьку лікарню, куди він звернувся 23.07.2017 року.

Вказана в медичній карті №1690/408/207 стаціонарного хворого Старокозацької лікарні неврологічна симптоматика та параклінічні методи дослідження відповідають клінічному протіканню «струсу головного мозку», а не «забою головного мозку легкого ступеня».

Нанесені ушкодження не були небезпечними для життя. Струс головного мозку є легкою формою черепно-мозкової травми, що характеризується нетривалими функціональними розладами здоров`я, які за звичай, нормалізуються на 2-3 неділі, і не потребують для свого лікування строку більше 21 дня.

Перебування громадянина ОСОБА_5 на лікуванні в Старокозацькій лікарні більше 21-го дня не відповідає характеру травми, та не підтверджується об`єктивними клінічними даними, а зв`язано з суб`єктивними скаргами. Тому, слід вважати, що травма голови (закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку та забійні рани) викликала розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3. і 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказані умисні, протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_3 знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням суспільно небезпечного наслідку у вигляді тілесних ушкоджень, наявних у потерпілого ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, свідків, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 125 ч. 2 КК України.

Такий висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями потерпілого та свідків, які надали тотожні свідчення щодо обставин як, коли та за яких обставинах обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує також показання обвинуваченого, з яких випливає, що у нього дійсно виникла сутичка з потерпілим, в ході якої він дійсно вдарив долонею по обличчю останнього, внаслідок чого той впав на підлогу.

Вказане, зокрема підтверджується актом судово-медичного дослідження № 350 від 18.05.2018 року, згідно якого умисні, протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_3 знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням суспільно небезпечного наслідку у вигляді тілесних ушкоджень, наявних у потерпілого ОСОБА_5 .

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.2 ст. 125 КК України умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, негативну характеристику за місцем мешкання, його вік та стан здоров`я, сімейний стан, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин який, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 негативно характеризується по місцю проживання, одружений та має на утриманні малолітню дитину, те що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, враховуючи думку потерпілого, який просив покарати обвинуваченого суворо, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість призначити йому покарання у вигляді громадських робіт.

У ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов, а саме про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 майнової шкоди у сумі 8 851,47 грн. та моральної шкоди у сумі 30 000 грн.

При вирішенні питання про задоволення цивільного позову представника потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичної білі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_5 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в наслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 було заподіяно моральну шкоду.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, досліджених копій квитанцій про витрати на лікування, враховуючи обставини справи, суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 у частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, а саме у сумі 10 000грн., у частині стягнення майнової шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі в сумі 8 851,47 грн. так як потерпілим надано до суду докази в обґрунтування своїх вимог, щодо стягнення майнової шкоди.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та на підставі санкції даної статі призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково:

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 компенсацію моральної шкоди у сумі 10 000 грн., та компенсацію майнової шкоди в сумі 8 851,47 грн. В решті позовних вимог відмовити.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1