Справа № 442/56/19
Провадження № 1-кс/442/38/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старший слідчий 1 відділення СВ Дрогобицького ВП ГУ НП України у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 ,розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 06.01.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и в :
Старший слідчий 1 відділення СВ Дрогобицького ВП ГУ НП України у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 ,за погодженням з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000036 від 06.01.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на наступне майно, яке являється речовим доказом, а саме автомобіль марки «Форд-Транзит» д.р.н. НОМЕР_1 , з ліспопродукцією в ньому.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що до Дрогобицького ВП надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа близько 11 год., 05.01.2019, перебуваючи в с. Брониця, Дрогобицького р-ну, на автодорозі Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий незаконно зрубала два дерева, які відносяться до придорожньої смуги. Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. В ході огляду місця події від 05.01.2019 вилучено автомобіль марки «Форд Транзит» р.н.з. НОМЕР_1 з лісопродукцією в середині кузова автомобіля, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вилучений автомобіль з лісо продукцією визнано речовим доказом. Вилучений автомобіль з лісопродукцією визнано речовим доказом та може бути використаний як доказ вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий просить дане клопотання задовольнити.

Слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 подав заяву, в якій вказав, що просить слухати клопотання без фіксування технічними засобами, клопотання підтримує.

Перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування здійснюється слідство кримінального провадження №0000036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Частина 1 ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Одночасно, ч. 2 ст. 167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд враховував правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1