Справа №766/8108/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Палатка Хасинського району Магаданської області, екстрадиційного арешту у порядку ст. 584 КПК України,

встановив:

В.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в якому просить: продовжити стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційний арешт строком на 2 місяці для забезпечення фактичної передачі зазначеної особи представникам компетентних органів Російської Федерації.

Впродовж екстрадиційного арешту тримати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в державних установах Міністерства юстиції України з питань виконання кримінальних покарань і пробації.

Клопотання обґрунтував тим, що у Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України утримується під вартою громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Палатка Хасинського району Магаданської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться у міжнародному розшуку.

Так, згідно документів, отриманих через Департамент міжнародного поліцейського співробітництва НПУ, встановлено, що у провадженні СЧ по РВПД ГСУ МВС Росії по Воронезькій області знаходиться кримінальна справа № 11477071 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 228 КК РФ, 29.01.2018 слідчим винесено постанову про притягнення ОСОБА_6 як обвинуваченого за ч. 2 ст. 228 КК РФ. Постановою Россошанського районного суду Воронезької області від 30.01.2018 стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

НЦБ Інтерполу у Росії підтвердило розшук та намір запитувати видачу указаної особи.

Правовідносини між Україною та Російською Федерацією з питань видачі громадян врегульовані Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 1993 року, яка чинна для обох держав і яка є частиною національного законодавства України.

Відповідно до положень ст. 58 зазначеної Конвенції, компетентні органи держави, громадянин якої затриманий на території іноземної держави, звертаються до компетентних органів цієї держави з письмовим запитом про його видачу. До запиту додаються оригінал або завірена копія обвинувального вироку чи постанови, ордеру або іншого розпорядження на арешт, які мають таку ж силу і видані відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуваної держави. Крім цього, до запиту додаються й інші документи, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 61 Конвенції передбачено, що особа, видача якої потрібна, за клопотанням може бути взята під варту і до одержання вимоги про видачу. У клопотанні повинно бути посилання на постанову про взяття під варту або на вирок, що вступив у законну силу, і вказівка на те, що вимога про видачу буде представлена додатково у встановлений Конвенцією строк. Клопотання про взяття під варту до одержання вимоги про видачу може бути передано поштою, телеграфом, телексом або телефаксом.

Статтею 17 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, 1993 року, передбачено надання документів договірними сторонами при виконанні цієї Конвенції російською мовою, або в разі виготовлення таких документів державною мовою однієї з сторін, додання до таким документів їх засвідченого перекладу російською мовою.

Генеральною прокуратурою України 28.11.2018 на підставі ст. 587 КПК України доручено прокуратурі Херсонської області проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_6 до 28.01.2019.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити.

ОСОБА_6 вважав, що клопотання задоволенню не підлягає.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання оскільки слідчим суддею було скасовано постанову заступника Генарального прокурора України від 02.08.2018 року про видачу до РФ ОСОБА_6 . Крім того, строк дії ухвали від 26.10.2018 року про продовження застосування ОСОБА_6 екстрадиційного арешту 05.12.2018 року закінчився. Тобто ОСОБА_6 на даний момент огранми прокуртари незаконно затртиманий, оскільки ніяких підстав, для його затримання прокурором не зазначено.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Правовідносини між Україною та Російською Федерацією з питань видачі громадян врегульовані Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 1993 року, яка чинна для обох держав і яка є частиною національного законодавства України.

Відповідно до положень ст. 58 зазначеної Конвенції, компетентні органи держави, громадянин якої затриманий на території іноземної держави, звертаються до компетентних органів цієї держави з письмовим запитом про його видачу. До запиту додаються оригінал або завірена копія обвинувального вироку чи постанови, ордеру або іншого розпорядження на арешт, які мають таку ж силу і видані відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуваної держави. Крім цього, до запиту додаються й інші документи, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 61 Конвенції передбачено, що особа, видача якої потрібна, за клопотанням може бути взята під варту і до одержання вимоги про видачу. У клопотанні повинно бути посилання на постанову про взяття під варту або на вирок, що вступив у законну силу, і вказівка на те, що вимога про видачу буде представлена додатково у встановлений Конвенцією строк. Клопотання про взяття під варту до одержання вимоги про видачу може бути передано поштою, телеграфом, телексом або телефаксом.

Статтею 17 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, 1993 року, передбачено надання документів договірними сторонами при виконанні цієї Конвенції російською мовою, або в разі виготовлення таких документів державною мовою однієї з сторін, додання до таким документів їх засвідченого перекладу російською мовою.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Відповідно до ч.1 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Відповідно до ч.10, ч.11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СЧ по РВПД ГСУ МВС Росії по Воронезькій області знаходиться кримінальна справа № 11477071 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 228 КК РФ, 29.01.2018 слідчим винесено постанову про притягнення ОСОБА_6 як обвинуваченого за ч. 2 ст. 228 КК РФ. Постановою Россошанського районного суду Воронезької області від 30.01.2018 стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_6 розшукується компетентними органами НЦБ Інтерпол у Росії.

ОСОБА_7 затримано 28.03.2018 року співробітниками Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області.

Ухвалою слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 29.03.2018 року задоволено клопотання керівника Новокаховської місцевої прокуратури про застосування тимчасового арешту, щодо затриманого.

Листом від 02.05.2018 за вих. № 14/1/2-26685-18 Генеральна прокуратура України повідомила прокуратуру Херсонської області про отримання запиту від Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 Кримінального кодексу Російської Федерації (незаконні придбання, зберігання, перевезення без мети збуту наркотичних засобів, вчинені у великому розмірі).

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду від 05.05.2018 задоволено клопотання в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури про застосування екстрадиційного арешту щодо затриманого 28.03.2018 громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утримуванням в Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України».

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Херсонської області від 14.06.2018 апеляційну скаргу адвоката на ухвалу Херсонського міського суду від 05.05.2018 залишено без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Генеральною прокуратурою України 02.08.2018 прийнято рішення про видачу ОСОБА_6 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Росії.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду від 08.10.2018 скасовано постанову заступника Генерального прокурора України від 02.08.2018 про видачу ОСОБА_6 з України до Російської Федерації.

20.11.2018 до прокуратури області надійшов лист ГУДМС України в Одеській області щодо прийняття рішення про відмову ОСОБА_6 в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту з копією наказу від 14.11.2018 № 218. У зв`язку з чим ОСОБА_6 подав скаргу до Державної міграційної служби України на рішення про відмову йому в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Але заява на сьогоднішній день не розглянута.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 21.11.2018 апеляційну скаргу адвоката на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду від 26.10.2018 про продовження застосування стосовно ОСОБА_6 екстрадиційного арешту до 05.12.2018 залишено без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 21.11.2018 апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду . від 08.10.2018 про скасування постанови заступника Генерального прокурора України від 02.08.2018 про видачу ОСОБА_6 з України до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК РФ, залишено без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Статтею 589 КПК України, встановлено, що видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо:

1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України;

2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України;

3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу;

4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію);

5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України;

6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

2. Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

Отже, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 подано скаргу до Державної міграційної служби України на рішення ДМС України Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області про відмову в оформленні документів, щодо надання останньому відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, але остаточне рішення щодо розгляду скарги на даний час не прийняте. Тобто на даний час ОСОБА_6 скористався своїм правом передбаченою ст. 590 ч.4 КПК України.

Статтею 3 ЗУ «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» встановлено, біженець чи особа, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист, не може бути вислана або примусово повернута до країни, де її життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, а також з інших причин, що визнаються міжнародними договорами чи міжнародними організаціями, учасниками яких є Україна, як такі, що не можуть бути повернуті до країн походження.

Враховуючи, що постанова заступника Генерального прокурора України від 02.08.2018 року про видачу ОСОБА_8 скасована. ОСОБА_6 оскаржуються дії ДМС України ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області, щодо прийняття рішення про відмову у наданні ОСОБА_6 статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту. Оскільки рішення про екстрадицію ОСОБА_6 до цього часу не прийнято, та беручи до уваги те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання у Херсонській області, до кримінальної відповідальності на території України не притягувався, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для подальшого екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У рішенні ЄСППЛ «Єлоєв проти України» зазначено, що для продовження строку запобіжного заходу необхідно чітко зазначити наявність іншої підстави, що виправдовує позбавлення волі.

Слід також зазначити, що до клопотання про продовження строку застосування екстрадиційного арешту не було додано матеріалів екстрадиційної перевірки, хоча згідно змісту (тексту) клопотання прокурором зазначалося, що екстрадиційний арешт ОСОБА_6 необхідний для додаткової екстрадиційної перевірки.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року, ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» м. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року , а також ст. 584 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні клопотання відмовити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з під -варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1