Справа №359/8874/18
Провадження №1-кп/359/620/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
17 грудня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

судді доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засідання з технічною фіксацією кримінального провадження №0001939, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полонне Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, батька двох неповнолітніх дітей, працюючого оператором фарбувально-сушильної лінії в ТОВ «Київ-Полімер», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у скоєнні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України,

розглянувши заявлені клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання,
в с т а н о в и в :
На розгляді в Бориспільському міськрайонному суді Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
17.12.2018 року, під час судового засідання, прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, оскільки вважає, що на даний час ризики не зникли, навпаки посилились у зв`язку з відсутністю постійної роботи у обвинуваченого та відповідно джерел для існування.
Потерпілий підтримав думку прокурора та просив задовольнити клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора зважаючи на відсутність підстав. Додатково надав клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на інший запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Прокурор та потерпілий заперечили щодо заявленого клопотання захисника обвинуваченого, зазначили, що застосування запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, не зменшить наявність вищенаведених ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.
Заслухавши пояснення сторін провадження, ознайомившись за матеріалами кримінального провадження в обсязі, необхідному для розгляду заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною захисту та стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, а саме особисте зобов`язання, ступень ризиків, які були встановлені судом, не змінилися.
Так, встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів один з яких є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинувачуваному, наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, він може переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим йому й було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а тому, відповідно до ст. 179 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не можливо застосувати до обвинувачуваного ОСОБА_7 у зв`язку з вищезазначеними обставини.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строки запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

На думку суду, саме такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується останній має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та не виключається можливість ухилення від відповідальності, та неявки до суду, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60діб підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на більш м`який, а саме особисте зобов`язання слід відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177-180, 183, 199, 331, 350, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на особисте зобов`язання, - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження дії обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем тимчасового проживання ( АДРЕСА_2 ) терміном на 60 діб з залишенням встановлених обов`язків згідно ухвали суду від 07.11.2018 року (не залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня; прибувати до суду та прокуратури за першою вимогою відповідних посадових осіб; не відлучатися з місця тимчасового проживання ( АДРЕСА_2 ), без дозволу суду; повідомляти суд, залежно від стадії кримінального провадження про необхідність зміни свого місця проживання; в разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон; не спілкуватись безпосередньо, чи через інших осіб, із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні №0001939, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2018 року, тощо).

Термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 становить до 24.00 год. 13.02.2019 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 19.12.2018 року.

Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3