Провадження № 11-кп/4820/288/19
Справа № 676/5872/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001191 від 26.07.2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2019 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2019 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця, Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм у ТОВ « Велес Буковина», не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ст.128 КК України та призначено покарання: за ч.1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт; за ст. 128 КК України у виді одного року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_8 призначено покарання у виді одного року обмеження волі.
Строк покарання ОСОБА_8 обчислюється з дня його затримання.
Цивільний позов задоволено. Стягнуто із засудженого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 25356 ( двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят шість) грн. матеріальної шкоди спричиненої кримінальними правопорушеннями.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. моральної шкоди спричиненої кримінальними правопорушеннями.
Доля речових доказів вирішена відповідно ст.. 100 КПК України.
Як вбачається з вироку, ОСОБА_8 25 липня 2018 року близько 17 години 40 хвилин в м. Кам`янці-Подільському, на автодорозі, по проспекту Грушевського, що навпроти будинку № 17 Б, під час суперечки з приводу дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлюючи свої дії маючи можливість керувати ними, умисно наніс кулаком потерпілому ОСОБА_7 один сильний удар в область правої сторони обличчя, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді синяка в скроневій області справа, яке за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження.
При цьому, ОСОБА_8 за вказаних обставин, 25 липня 2018 року близько 17 години 40 хвилин в м. Кам`янці-Подільському, на автодорозі, по проспекту Грушевського, що навпроти будинку № 17 Б, під час суперечки з приводу дорожньо-транспортної пригоди, через необережність, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг передбачити, що від падіння на тверде покриття дороги можна отримати тілесні ушкодження, через злочинну недбалість, після нанесеного в обличчя удару, допустив падіння потерпілого на асфальтне покриття автодороги, внаслідок чого ОСОБА_7 упав на асфальт і отримав середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому шийки правої стегнової кістки без зміщення уламків, яке привело до тривалого розладу здоров`я.
Як вбачається з апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок в частині призначення покарання змінити, застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. Вважає, що суд призначаючи покарання не врахував та не дав належної оцінки даним про особу обвинуваченого, а саме що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, повністю визнав свою вину у вчиненні дій передбачених ч.1 ст. 125, ст. 128 КК України. Вказує, що неодноразово пропонував потерпілому відшкодувати матеріальну та моральну шкоду в розмірі, який підтверджений належними та допустимими доказами. Зауважує, що вимоги цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , який він визнав частково, вважає безпідставними, надуманими, необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими до задоволення. Звертає увагу, що потерпілий був виписаний з лікарні 07.08.2018 року, однак як підтвердження витрат на лікування ОСОБА_7 надав чек №75171 та квитанції №94, ПН №65 після вказаного періоду. Також вказує, що не підлягає стягненню 16000 грн., які зазначені в квитанції №5 від 30.07.2018 року, згідно якої був придбаний набір імплантатів, однак до позову не долучено доказів які б вказували, що вживлення даних імплантатів спричинено вчиненими ним злочинними діями. Квитанція від 30.07.2018 року на суму 4800 грн. згідно якої були придбані товари медичного призначення, не містить перелік товарів та підтвердження, що саме вони були придбані за потреби лікування через протиправні дії обвинуваченого. Крім того, відповідно до квитанції ПН №91 був придбаний препарат ессенціале форте, однак жодних доказів, що цей лікарський засіб був призначений лікарем та має відношення до тілесних ушкоджень немає. Проте до позову долучено пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 згідно якого у 2017 році було призначено потерпілому пенсію по інвалідності, що вказує на необхідність придбання деяких медичних товарів у зв`язку із захворюванням з цього приводу. Посилається на безпідставне завищення вимог моральної шкоди.

В заперечені на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін. Зазначає, що ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину в суді першої інстанції не визнавав. Понесені витрати на лікування не відшкодував, вибачення не попросив, станом його здоровя не цікавився. Внаслідок заподіяння тілесного ушкодження і проведеної операції його нога вкоротилась на 3 см., що заподіює йому фізичні та моральні страждання. Вважає вирок законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку поданої обвинуваченим апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_7 та заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинних дій підтверджується наявними доказами по справі, яким суд дав кримінально правову оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнав, пояснивши, що 25 липня 2018 року їхав через м. Кам`янець-Подільський. Проїжджаючи Проспект Грушевського його підрізав автомобіль «Фольцваген Пасат В5», який перед його авто став різко гальмувати, ніби зупиняючи його, створюючи йому аварійну обстановку. Далі, водій зупинився і він вийшов до нього. ОСОБА_7 перший наніс йому удар, в свою чергу захищаючись, він наніс удар в обличчя ОСОБА_7 , після чого потерпілий нахилився, але не падав.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованого злочину, підтверджується наступними доказами по справі.

З показів потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що 25 липня 2018 року о 17-й год. керуючи автомобілем «Фольцваген» в м. Кам`янці-Подільському на перехресті Проспекту Грушевського та вул. Данила Галицького обганяючи «фуру», водій якої почав прижимати його, а коли обігнав його, то зайняв середній ряд. Попереду була перешкода інший автомобіль, він загальмував і загальмувала «фура», яка вдарила його автомобіль через недотримання безпечної дистанції. Коли він вийшов з автомобіля, щоб оглянути наслідки ДТП, ОСОБА_8 підійшов і вдарив його кулаком в праву скроню, від удару він впав на проїзну частину і вже піднятися не зміг, оскільки відчував різку біль від перелому стегна. Свідки, які були присутні на місці ДТП викликали швидку і поліцію. Швидкою допомогою був доставлений в лікарню. Ударів ОСОБА_8 він не наносив.
Ці показання підтвердив і свідок ОСОБА_10 , який пояснив, що 25 липня 2018 року в м. Кам`янці-Подільському йшов по Проспекту Грушевського, почув удар транспортних засобів. Далі, вийшов водій «фури» ОСОБА_8 і вдарив потерпілого ОСОБА_7 в голову кулаком, від удару потерпілий впав і піднятися уже не зміг.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_8 її знайомий. 25 липня 2018 року була з обвинуваченим в транспортному засобі коли сталося ДТП в м. Кам`янці-Подільському. Бачила як ОСОБА_12 зупинився, до нього підійшов потерпілий ОСОБА_7 , між ними зав`язалась бійка. Свідок була очевидцем, як обвинувачений вдарив потерпілого ОСОБА_7 і той впав на коліна.
Крім того, ці покази потерпілого ОСОБА_7 та свідків об`єктивно підтверджуються даними протоколів проведення слідчих експериментів та даних висновків судово-медичної експертизи. З яких вбачається, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому шийки правої стегнової кістки без зміщення уламків, яке могло утворитися при падінні на тверде покриття зовнішнього поверхневого правого кульшового суглобу по механізму «удар» в день поступлення на стаціонарне лікування в Кам`янець-Подільську міську лікарню № 1, тобто 25 липня 2018 року і по ступені тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, яке призвело до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня.
Експерт ОСОБА_13 в суді першої інстанції пояснив, що 27 липня 2018 року проводив судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_7 , у якого був закритий перелом суглобу. Медичні документи свідчили, що у потерпілого виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому шийки правої стегнової кістки без зміщення уламків. На переконання експерта таке ушкодження утворилося при падінні потерпілого з висоти власного росту на тверде покриття автодороги. Експерт виключив утворення цього тілесного ушкодження у інший спосіб та спростував версію захисту про можливість утворення ушкодження від ревматоїдного артриту, оскільки ця хвороба потерпілого уражає невеликі м`ягкі кістки.
Суд оцінивши наявні докази у кримінальному провадженні в їх сукупності дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ст.ст. 125, 128 КК України.
З врахуванням вчиненого ОСОБА_8 злочину невеликої тяжкості, особи винного, який працює, утримує пристарілих батьків, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Також враховуючи те, що ОСОБА_8 збитків не відшкодував, з потерпілим не примирився, його безумовне і категоричне заперечення вини, що свідчить про відсутність будь-якого розкаяння, на думку колегії суддів, покарання обвинуваченому у виді одного року обмеження волі є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання винного. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання є адекватним характеру вчиненого злочину та фактичних обставин справи.
Колегія суддів, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і застосування до призначеного покарання ст.. 75 КК України. Обвинувачений в суді першої інстанції не визнав своєї провини і не покаявся, не відшкодував шкоду потерпілому, який просить залишити вирок яким призначено реальне покарання обвинуваченому в силі. Вказані в апеляційній скарзі обставини не знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, а лише характеризують особу засудженого і тому не можуть бути на думку колегії суддів підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що обвинувачений неодноразово пропонував потерпілому відшкодувати матеріальну та моральну шкоду в розмірі, який підтверджений належними та допустимими доказами, перевірені колегією суддів та не знайшли свого підтвердження. Оскільки зі слів потерпілого до ухвалення вироку будь-якого відшкодування шкоди від обвинуваченого він не отримував. І обвинувачений взагалі не цікавився станом його здоров`я.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про безпідставне завищення вимог матеріальної та моральної шкоди. Розмір матеріальної шкоди, яка була стягнута судом з обвинуваченого відповідає розміру заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди потерпілому, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема чеками (а.с. 18,19), заключенням (а.с. 137), накладною (а.с. 139). Розмір моральної шкоди відповідає душевним стражданням та моральним переживанням потерпілого ОСОБА_7 , оскільки завдані обвинуваченим тілесні ушкодження по ступені тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, яке призвело до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня. Злочинними діями обвинуваченого потерпілому заподіяні фізичні та моральні страждання.
За таких обставин вирок суду є законним і обгрунтованим і підстав для його скасування чи зміни в межах обставин, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не має.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: