Справа № 128/2145/18
ВИРОК
Іменем України
30 січня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

захистника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження по обвинувальному акту, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000685 від 10.07.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Степанівка, Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, (тимчасові заробітки різноробочим), не одруженого, раніш не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст.185 КК України,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 09.07.2018 близько 21:00 год., прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , і перебуває у оренді ФОП ОСОБА_6 , та помітив під прилавком коробку, в якій зберігались грошові кошти, належні ФОП ОСОБА_6 . В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, з метою незаконного збагачення, перехилившись через торгову полицю, взяв з вказаної коробки грошові кошти у сумі 900 грн., які помістив до власної кишені. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 900 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що дійсно 09.07.2018 близько 21:00 год., прийшов до магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, разом з другом ОСОБА_7 , випити каву. Під час того, як вони пили каву продавщиця покликала ОСОБА_8 допомогти їй і ОСОБА_9 відійшов від нього, разом з продавщицею. В цей час він помітив за прилавком коробок з грошима та вирішив їх вкрасти. Для цього, він скориставшись тим, що його ніхто не бачить, перехилився через прилавок та викрав гроші з коробка, після чого покинув магазин-кафе. Викрадені гроші потерпілому в подальшому повернув, відшкодувавши нанесену шкоду, та просить суд суворо його не карати, призначивши покарання у вигляді штрафу, який спроможний сплатити.

За згодою обвинуваченого, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, те що обвинувачений є раніш не судимий, визнав вину, позитивно характеризується за місцем проживання, в досудовому порядку відшкодував нанесену потерпілому шкоду, а також враховує думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, про що подав суду заяву.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Також суд бере до уваги досудову доповідь ДУ «Центр пробації» ФДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ВМВ за якою беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, відсутність попередніх правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, можливе та не становити високої небезпеку для суспільства ( у т.ч. окремих осіб).

Тому, сукупність даних про обставини вчинення кримінального правопорушення та особу винного, дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, через що йому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу не має.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 850 грн.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирається.
Речовий доказ, а саме, картонний коробок з під чаю сорту «Роял грін», який було передано на зберігання ОСОБА_6 повернути в повне розпорядження потерпілого.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1