УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/570/19

21 березня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1

розглянувши заяву судді Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_2 про самовідвід при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

До Костопільського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

За результатами протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2019 року головуючим суддею була визначена ОСОБА_2 .

01.03.2019 року суддею Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_2 подано заяву про самовідвід при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Свою заяву про самовідвід суддя ОСОБА_2 мотивує тим, що в порядку загального позовного провадження розглядала цивільну справу №564/575/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частку в спільному майні та усунення перешкод в користуванні житлом. ОСОБА_3 виступала відповідачем, а ОСОБА_6 свідком у вищевказаному цивільному провадженні.

Словесна суперечка 20.06.2017 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , що передувала вчиненню кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України у справі №564/570/19, мала місце і під час розгляду цивільної справи №564/575/18. В ході розгляду цивільної справи суддею ОСОБА_2 було дано правову оцінку ситуації, що склалась, окрім того факт кримінального правопорушення зазначений і в рішенні Костопільського районного суду від 09 листопада 2018 року.

Вищенаведені обставини можуть викликати у сторін сумніви у об`єктивності та неупередженості її як головуючого судді при розгляді даної заяви.

Розглянувши подану заяву, судом встановлено наступне.

Зі змісту п.4 ч.1 ст..75 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

Відповідно до ч.1 ст.80 Кримінального процесуального кодексу України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

При цьому, складова безсторонності для забезпечення права на справедливий суд, передбачена статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначається як на підставі суб`єктивного критерію - особистих переконань та поведінки певного судді, так і на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Таким чином, з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді зазначеної справи, запобігання звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість судді, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 76, 80, 81, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_2 про самовідвід при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Відвести суддю Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_2 при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1