Номер провадження: 11-кп/813/446/19
Номер справи місцевого суду: 505/2952/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20 червня 2018 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000049 від 11.01.2016 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.06.2018 року повернуто прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000049 від 11.01.2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме на аркуші 4 і 5 зазначено, що ОСОБА_7 порушив п. 31.1 та 31.4.6 (г) «Правил дорожнього руху», а описується п. 31.4.7 (ґ) «Правил дорожнього руху», однак п. 31.4.6 (г) відсутній взагалі в редакції «Правил дорожнього руху».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що ухвалу постановлено районним судом з допущенням істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та обвинувальний акт повернуто прокурору з формальних підстав.

Вказує, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ст. 287 КК України, повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, встановлених прокурором, саме викладене обвинувачення є зрозумілим та повним, посилання прокурором на п. 31.4.6 (г) «Правил дорожнього руху» є незначною технічною помилкою в тексті обвинувального акту, так як викладений зміст пункту відповідає пункту 31.4.7 (г).

Заперечення на апеляційну скаргу.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому він зазначає, що ухвала районного суду є законною та обґрунтованою, апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На думку захисника, обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правоопрушенняі, які прокурор вважає встановленими, тому, що на аркуші 4 і 5 зазначено, що ОСОБА_7 порушив п. 31.1 та 31.4.6 (г) «Правил дорожнього руху», а описується п. 31.4.7 (ґ) «Правил дорожнього руху», однак п. 31.4.6 (г) відсутній взагалі в редакції «Правил дорожнього руху», в зв`язку з чим порушується право обвинуваченого на захист, так як не зрозуміло від якого обвинувачення останньому потрібно захищатися.
Позиції учасників судового провадження.
Всі учасники кримінального провадження були належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги прокурора, однак в судове засідання потерпілі не з`явились, причини неявки до апеляційного суду не повідомили, а тому колегія суддів визнає причини неявки зазначених учасників провадження не поважними і можливим провести розгляд апеляційної за відсутності потерпілих, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.

Від представника цивільного відповідача ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 надійшло клолпотання про розгляд апеляційної скарги прокурора без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; виступ обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Статтею 291 КПК України, передбачені вимоги яким повинен відповідати обвинувальний акт та можливість повернення його прокурору у разі його невідповідності вимогам передбачених цією статтею.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Зазначені вимоги КПК України також узгоджуються з рішеннями Європейського суду з прав людини (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79; рішення від 09 жовтня 2008 р. у справі «Абрамян проти Росії»; рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Як убачається з обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , наведені вище вимоги щодо обвинувального акту органом досудового розслідування та прокруором, при його складанні та підписанні, дотриманні, так як в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції послався на його невідповідність вимогам КПК України, оскільки він не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме на аркуші 4 і 5 зазначено, що ОСОБА_7 порушив п. 31.1 та 31.4.6 (г) «Правил дорожнього руху», а описується п. 31.4.7 (ґ) «Правил дорожнього руху», однак п. 31.4.6 (г) відсутній взагалі в редакції «Правил дорожнього руху».
Дослідженням обвинувального акту в судовому засіданні апеляційного суду, встановлено, що в ньому дійсно наявні суперечності в зазначені пунктів «Правил дорожнього руху», які порушив обвинувачений, а саме зазначено, що ОСОБА_7 порушив п. 31.4.6 (г) «Правил дорожнього руху», а описується п. 31.4.7 (ґ) «Правил дорожнього руху», що на думку колегії суддів є технічною опискою та не впливають на виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
На переконання колегії суддів, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України передбачено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку.

Частиною 4 статті 309 КПК України передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

З матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної ухвали встановлено, що представником цивільного відповідача ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 під час підготовчого судового засідання заявлено скаргу на бездіяльність прокурора в кримінальному провадженні.

Однак, в порушення вимог ч. 4 ст. 309 КПК України, судом першої інстанції не вирішено питання по вищевказаній скарзі та рішення по ній не зазначено в оскаржуваній ухвалі, що свідчить про неповноту судового розгляду та допущення судом істотних порушень кримінального процесуального закону, та відповідно до вимог п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності повернення обвинувального акта судом першої інстанції є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвала Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.06.2018 року про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000049 від 11.01.2016 року, відносно ОСОБА_12 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, є такою, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду обвинувального акта в даному кримінальному провадженні в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 409, 410, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , задовольнити.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20 червня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000049 від 11.01.2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000049 від 11.01.2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, в тому ж суді в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4