Справа № 152/1679/18
У Х В А Л А

28 грудня 2018 року м. Шаргород

Справа №152/1679/18

Провадження №1-кс/152/343/18

Шаргородський районний суд
Вінницької області
в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської місцевої
прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого, який приймає
участь у розгляді шляхом
відеоконференції, ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду кримінальне провадження №152/1679/18 (провадження №1-кс/152/343/18) за заявою судді Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні №152/1679/18 (провадження №1-кп/152/135/18) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

06.12.2018 року суддя Шаргородського районного суду ОСОБА_5 заявив про самовідвід у кримінальному провадженні №152/1679/18 за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України (а.п.16).

В Шаргородському районному суді 06.12.2018 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями і, відповідно до протоколу, суддею у провадженні №1-кс/152/343/18 для вирішення заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні №152/1679/18 (провадження №1кп/152/135/18) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, визначено суддю ОСОБА_1 (а.п.19).

Заява судді Шаргородського районного суду ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні №152/1679/18 (провадження №1-кп/152/135/18) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, мотивована тим, що з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні об`єднані два провадження №0000327 та №0000273.

12.08.2016 року ОСОБА_5 , як слідчим суддею, постановлялась ухвала про проведення обшуку домоволодіння та прилеглої земельної ділянки у кримінальному провадженні №0000273, тоді як відповідно до ч.1 ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, у зв`язку із чим, згідно із ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 КПК суддя зобов`язаний заявити самовідвід (а.п.16).

Суддя ОСОБА_5 вважає, що наведені обставини є підставою для відводу його від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України.

У судове засідання суддя Шаргородського районного суду ОСОБА_5 не прибув, повідомлявся про дату, час та місце розгляду його заяви про самовідвід належним чином (а.п.21).

Відповідно до п.2 прохальної частини заяви про самовідвід, суддя просить розгляд заяви про самовідвід проводити у його відсутності (а.п.16).

Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід з підстав, що в ній наведені, зазначив, що обставини для самовідводу судді наявні.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який приймає участь у судовому засіданні шляхом відеоконференції, не заперечував щодо задоволення заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід.

Потерпіла ОСОБА_7 для розгляду заяви про самовідвід не прибула, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у зв`язку із чим суд, заслухавши думку учасників судового провадження вважає за можливе розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 здійснювати у відсутності потерпілої, оскільки перешкод доя розгляду заяви немає.

Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду).

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , та виходячи із вимог ст.81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву судді Шаргородського районного суду ОСОБА_5 про самовідвід у його відсутності, врахувавши п.2 прохальної частини заяви, оскільки перешкод для розгляду заяви про самовідвід судді не вбачається.

Розглянувши заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що означена заява судді про самовідвід підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 29.11.2018 року до Шаргородського районного суду надійшов обвинувальний акт, складений слідчим та затверджений прокурором, з додатками, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 07.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, та, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень переданий головуючому у справі судді ОСОБА_5 (а.п.10).

Ухвалою судді від 30.11.2018 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України (а.п.11).

06.12.2018 року суддя ОСОБА_5 подав заяву про самовідвід у розгляді вказаного кримінального провадження (а.п.16).

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Заява судді Шаргородського районного суду ОСОБА_5 мотивована тим, що у вказаному кримінальному провадженні об`єднані провадження за №0000327 та №0000273, а 12.08.2016 року ним, як слідчим суддею, постановлялась ухвала про проведення обшуку домоволодіння та прилеглої земельної ділянки у кримінальному провадженні №0000273, що, відповідно до вимог ч.1 ст.76 КПК України, є підставою для його відводу.

Судом встановлено, що дійсно 12.08.2016 року слідчим суддею ОСОБА_5 у справі №152/1172/16-к (провадження 1-кс/152/122/16) задоволено клопотання слідчого СВ Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 та надано дозвіл на обшук домоволодіння та прилеглої земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо незаконного вирощування рослин коноплі на земельній ділянці, виявлення та фіксації саморобного пристрою для незаконного вживання наркотичних засобів, за допомогою якого вживали рослини коноплі у будинку ОСОБА_4 та відшукування і фіксації незаконного зберігання наркотичних засобів рослин коноплі у сухому стані, повідомлення про що було внесено до ЄРДР з номером кримінального провадження 0000273 та кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України (а.п.17-18).
Також, з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000327 вбачається, що вказане кримінальне провадження об`єднане із матеріалами провадження №0000273 (а.п.6-8).

Статтею 3 Кодексу суддівської етики передбачено, що суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено… (ст.10 Кодексу суддівської етики).

Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19.05.2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, визнається, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Також, відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено право особи на справедливий судовий розгляд незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, висловлених у п.п.103, 104, 105 рішення у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного… Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».
Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п.49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

Відповідно до ч.1 ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід… Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду… Відвід повинен бути вмотивованим (ч.ч.1, 3, 4, 5 ст.80 КПК України).

Таким чином, заявлений суддею ОСОБА_5 самовідвід належним чином вмотивований, а зазначена у заяві підстава для самовідводу є обґрунтованою та передбачена ч.1 ст.76 КПК України.

З огляду на викладене, вважаю, що заяву судді Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.76, 80, 81, 82, 369-372 КПК України,

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №152/1679/18 (провадження №1-кп/152/135/18) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, задовольнити.

Відвести суддю Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 від участі в розгляді кримінального провадження №152/1679/18 (провадження №1-кп/152/135/18) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення у справі.

Ухвала, яка не може бути оскаржена, в силу вимог ч.5 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1