ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1363/19 Справа № 211/2505/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001062, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнену від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення.

За ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї закрито.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 залишено без розгляду та роз`яснено право звернутися з позовом в порядку цивільного провадження.

Як установив суд, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 03 листопада 2014 року приблизно о 16:00 годині, будучи фізичною особою-підприємцем, зареєстрованим 28 лютого 2014 року за №0057465 у Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, діючи умисно, порушуючи умови Договору оренди нежитлового приміщення №01/а/2013 від 12 березня 2013 року шляхом незаконного використання поза волею власника нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 у якості магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 », знаходячись у приміщені вказаного магазину, назвавши себе у розмові із раніше не знайомою гр. ОСОБА_6 власницею зазначеного магазину, запропонувала останній переглянути каталог меблів із різноманітними фотографіями, повідомляючи їх ціну на власний розсуд та пропонуючи придбати у неї будь-який товар із каталогу. При цьому ОСОБА_7 , діючи з метою незаконного заволодіння грошовими коштами гр. ОСОБА_6 , умисно замовчуючи інформацію про відсутність власних виробничих та складських приміщень для виробництва меблів, не повідомляючи вказаному покупцю інформацію про фактичну відсутність права власності на запропоновані меблі, а також про відсутність власних представницьких повноважень від офіційних виробників та постачальників меблів в Україні, замовчуючи інформацію про відсутність договірних стосунків з власниками, складальниками, вантажниками та перевізниками меблів, пообіцяла гр. ОСОБА_6 за будь-яких умов доставити у тижневий строк вибрану нею спальню «Токіо» до місця її помешкання за 10000,00 гривень, за адресою: АДРЕСА_3 , за умови обов`язкової попередньої оплати 50% від суми вартості замовлених меблів, та сплати решти грошових коштів після доставки меблів на склад.
Після цього, ОСОБА_7 ввівши вказаним чином в оману гр. ОСОБА_6 та отримавши від неї згоду на придбання спальні «Токіо», бажаючи протиправно заволодіти грошовими коштами потерпілої гр. ОСОБА_6 шляхом обману, знаходячись у приміщенні вказаного магазину, усвідомлюючи, що на момент укладання з гр. ОСОБА_6 вказаного договору поставки спальні «Токіо», вона не за яких умов не буде виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, особисто підписала вказаний договір поставки як продавець зазначеного у цьому договорі товару і отримавши від останньої 6000,00 гривень готівкою, в якості попередньої оплати за майбутню поставку вказаного товару, особисто склала і видала гр. ОСОБА_6 безномерний товарний чек на загальну суму 10 000,00 грн. з позначкою найменування сплаченого товару та попередньої сплати у розмірі 6 000,00 грн.
У свою чергу, гр. ОСОБА_6 , являючись введеною в оману, знаходячись під психологічним тиском збоку гр. ОСОБА_7 викликаним спокусливою вигодою, уклала з ОСОБА_7 письмовий договір поставки вказаних меблів як покупець, після чого добровільно передала ОСОБА_7 власні грошові кошти в сумі 6000,00 гривень готівкою, в якості попередньої оплати за майбутню поставку на її адресу спальні «Токіо» протягом 30 днів з моменту підписання договору.
Після цього, гр. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані легковажної довірливості вийшла із приміщення вказаного магазину та пішла до місця свого мешкання, очікуючи у майбутньому виконання ОСОБА_7 зобов`язань щодо поставки спальні «Токіо».
Надалі, 07 листопада 2014 року близько о 16:30 годин, ОСОБА_7 , знаходячись у невстановленому місці, використовуючи довіру гр. ОСОБА_6 засновану на цивільно-правових відносинах з останньої, зателефонувала гр. ОСОБА_6 на мобільний телефон та бажаючи довести свій вказаний злочинний намір до кінця, повідомила гр. ОСОБА_6 , що її спальня «Токіо» поставлена на склад, але доставка меблів на адресу мешкання останній буде виконана 08 листопада 2014 року після сплати решти суми замовлення. У свою чергу, після вказаної розмови гр. ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись під впливом обману і легковажної довірливості, прийшла через незначний проміжок часу до приміщення магазину «Стефані» де зустріла раніше їй не знайому гр. ОСОБА_10 , яка назвалась співпрацівником ОСОБА_7 і діючи за вказівкою останньої отримала від гр. ОСОБА_6 гроші в сумі 4000,00 гривень готівкою, видавши товарний чек №0711 на вище вказану суму, після чого гр. ОСОБА_6 вийшла із приміщення магазину очікуючи у майбутнього виконання ОСОБА_7 зобов`язань щодо поставки спальні «Токіо».
В подальшому, у період з 03 листопада 2014 року до 08 листопада 2014 року, ОСОБА_7 , отримавши від гр. ОСОБА_10 вказані грошові кошти в сумі 4000,00 гривень готівкою, свої зобов`язання перед гр. ОСОБА_6 щодо поставки спальні «Токіо» не виконала, завдавши матеріального збитку гр. ОСОБА_6 на загальну суму 10000,00 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги потерпіла посилається на те, що апеляційна скарга подана в строк, так як відповідно до п.5,7 ст.115, ст.395 КПК України, та у зв`язку з тим, що 14 жовтня 2018 року та 15 жовтня 2018 року є святковими неробочими днями, останнім днем строку подачі апеляційної скарги є 16 жовтня 2018 року.
Вважає, що діючий кримінальний процесуальний закон не передбачає процедури звернення, а також розгляду клопотання іншою стороною, в тому числі стороною захисту, з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, крім сторони обвинувачення.
Вказує, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови і підстави її звільнення передбачені цим Кодексом, проте, на думку потерпілої, вказані вимоги судом першої інстанції не були виконанні.
Апелянт звертає увагу суду, що судом першої інстанції умисно було затягнуто процес судового розгляду.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні представник потерпілої підтримав апеляційну скаргу потерпілої та просив її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.,-
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема, два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а згідно ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченою пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як убачається з матеріалів провадження, дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Судом встановлено, що діяння, в якому обвинувачувалася ОСОБА_7 , дійсно мало місце у період часу з 03 листопада 2014 року по 08 листопада 2014 року та воно містило склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який віднесений відповідно до ст. 12 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості.
На час постановлення судом ухвали (08 жовтня 2018 року) минуло більше 3 років, тобто закінчились строки давності, тому на підставі ст. 49 КК України ОСОБА_7 підлягала звільненню від кримінальної відповідальності.
Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 вчинила ще злочин середньої тяжкості за ч. 2 ст. 190 КК України, останній з них 12 грудня 2014 року.
Ч. 3 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин. Отже строк давності слід відраховувати з 12 грудня 2014 року.
Тобто, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України на даний час сплинув.
Доводи потерпілої про необхідність при вирішенні питання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у зв`зку із закінченням строків давності судом першої інстанції виконання вимог ст. 368 КПК України, то вони є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як вбачається з журналу судового засідання обвинувачена ОСОБА_7 свою вину визнала повністю та вона і її захисник ОСОБА_11 заявили клопотання про закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності.
Доводи потерпілої про те, що тільки сторона обвинувачення має право подавати клопотання про звільнення від кримінальної відповільності є необгрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання
Відповідно до п.19 ч.1 ст.3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Тобто, будь-хто з учасників провадження, чи то прокурор, чи захисник, потерпілий, мають право подавати вказане клопотання.
Що ж до доводів потерпілої про умисне затягування процесу судового розгляду, то під час вивчення матеріалів провадження судом апеляційної інстанції не встановлено жодних порушень процесуальних строків чи умисного затягування судового розгляду.
За таких обставин кримінальна справа щодо ОСОБА_7 підлягає закриттю, а вона звільненню від кримінальної відповідальності.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, не встановлено.
З огляду на викладене апеляційний суд не вбачає підстав, які б вказували на незаконність рішення суду першої інстанції.
А зміст апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_6 та наведені доводи не спростовують правильності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року, якою обвинувачену ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4