ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/163/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальні провадження № 0006398 від 10.06.2016 та № №0000473 від 17.01.2017 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-22.03.2005 року Дарницьким районним судом міста Києва, за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; звільнений від відбування покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки;
-02.03.2007 року Дарницьким районним судом міста Києва, за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці; звільнений 04.02.2009 р. від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України;
-25.12.2009 року Дарницьким районним судом міста Києва, за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 22.06.2012 р. по відбуттю строку покарання;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2016 року приблизно о 19 годин 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 12 по вулиці Дяченка в місті Києві, помітив раніше йому наглядно знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився неподалік та тримав у руці належний йому мобільний телефон «LG Е445».
В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на відкрите, викрадення чужого майна, вчинений повторно, з метою власного протиправного збагачення, а саме вище зазначеного мобільного телефону, що належить ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на власне протиправне збагачення, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та з метою полегшення способу заволодіння чужим майном, користуючись довірою ОСОБА_4 , який також був з ним наглядно знайомий, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка попросив у останнього належний йому мобільний телефон «LG Е445».
Після чого, ОСОБА_4 не підозрюючи злочинного умислу ОСОБА_5 на прохання останнього відгукнувся і передав останньому у руки, належний йому мобільний телефон марки «LG» моделі «Е445», чорного кольору, вартістю 1000 гривень, в середині якого знаходились сім-картки мобільних оператора ПРаТ «МТС-Україна» НОМЕР_1 та ПРаТ «Київстар» НОМЕР_2 .
В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите, повторне викрадення чужого майна, з метою власного протиправного збагачення, утримуючи у своїй руці вказаний мобільний телефон, з метою введення ОСОБА_4 в оману, та приховування своїх дійсних намірів, почав імітувати здійснення телефонного дзвінка та одночасно з цим відходити у бік дитячого майданчика по вулиці Дяченко в місті Києві, для збільшення відстані між ним та ОСОБА_4 , для унеможливленим створення перепон з боку останнього, щодо заволодіння належним йому мобільним телефоном.
Проте, ОСОБА_4 , зрозумівши, що дії ОСОБА_5 носять протиправний характер, та останній таким чином намагається заволодіти належним йому майном, став висловлювати слова до ОСОБА_5 вимоги щодо негайного повернення належного йому мобільного телефону, намагаючись таким чином припинення протиправних дій з боку ОСОБА_5 .
У відповідь на вимоги ОСОБА_4 щодо негайного повернення належного йому майна, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на власне протиправне збагачення з корисливих мотивів, діючи умисно та усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті і почали носити явно відкритий характер для ОСОБА_4 , не відмовляючись від доведення злочину до кінця, утримуючи при собі викрадене майно, а саме мобільний телефон марки «LG» моделі «Е445», чорного кольору, вартістю 1000 гривень, в середині якого знаходились сім-картки мобільних оператора ПРаТ «МТС- Україна» НОМЕР_1 та ПРаТ «Київстар» НОМЕР_2 , з метою уникнення затримання, користуючись тим, що ОСОБА_4 знаходився від нього на значній відстані та не має фізичної можливості затримати його, разом з відкрито викраденим майном зник у невідомому напрямку та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 1000 гривень.
Таким чином ОСОБА_5 здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Крім того, 14.01.2017 приблизно о 08 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_6 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», золотистого кольору, модель SM-J320H/DS(SEK) SSN: J320H/DSGSMH, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 , для особистого збагачення.
З метою досягнення свого злочинного умислу, направленого на повторне, таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 викрав мобільний телефон, що належить потерпілій ОСОБА_6 , марки «Samsung», золотистого кольору, модель SM-J320H/DS(SEK) SSN: J320H/DSGSMH, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 , вартістю 2811 гривень, з сім картками мобільних операторів «Київстар» (з номером НОМЕР_5 ) та «МТС» (з номером НОМЕР_6 ), на рахунку яких грошових коштів не було, та вийшов з квартири.
Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2811 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України визнав частково та суду пояснив, що дійсно 30.05.2016 року приблизно о 19 годин 30 хвилин біля будинку № 12 по вулиці Дяченка в місті Києві, він зустрів свого знайомого ОСОБА_4 , який тримав у руках мобільний телефон «LG Е445». Маючи на меті незаконно заволодіти цим мобільним телефоном, він попросив у нього цей мобільний телефон, щоб начебто здійснити телефонний дзвінок. Отримавши телефон, він покинув потерпілого та розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд. Таким чином, обвинувачений заперечував факт відкритого викрадення належного потерпілому мобільного телефону, визнаючи факт заволодіння цим телефоном шляхом обману. Крім того, обвинувачений пояснив, що 14.01.2017 приблизно о 08 год. 15 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , він помітив належний потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон «Samsung», який він викрав. Найменування та загальної вартості викраденого майна обвинувачений не заперечував, у скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також допитом потерпілого для з`ясування обставин заволодіння належним потерпілому майном, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Обговорюючи позицію обвинуваченого, який визнав свою провину за епізодом від 30.05.2016 р. лише в частині незаконного заволодіння майном шляхом обману, заперечуючи лише спосіб заволодіння цим майном, суд враховує, що зазначена позиція в ході судового розгляду не підтверджена належними доказами та спростовується показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні повідомив, що дійсно обвинувачений взяв у нього мобільний телефон «LG» щоб подзвонити, після чого разом з цим мобільним телефоном почав від нього відходити. Він висловив ОСОБА_5 вимогу щодо повернення мобільного телефону, але ОСОБА_5 не відреагував та направився далі. Він почав кричати ОСОБА_5 , щоб той повернув йому мобільний телефон, але ОСОБА_5 пішов в невідомому напрямку, не реагуючи на його вимоги.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 відкрито заволодів належним потерпілому ОСОБА_4 , та органом досудового слідства дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, а позицію обвинуваченого суд визнає такою, що спрямована на уникнення від відповідальності за вчинення більш тяжкого злочину.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів різного ступеню тяжкості: за ч.2 ст. 186 КК України до тяжкого злочину, за ч. 2 ст. 185 КК України до злочину середньої тяжкості.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено, оскільки обвинувачений заперечував свою провину за епізодом грабежу, що не свідчить про справжнє каяття обвинуваченого.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, характеризується негативно за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує висновок органу пробації, складений на підставі поглибленого аналізу особистістних характеристик обвинуваченого, з урахуванням способу життя обвинуваченого та ступіню ймовірності вчинення повторного правопорушення, в якому орган пробації прийшов до висновку про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливе та становить небезпеку для суспільства, враховуючи високу ймовірність вчинення повторного правопорушення.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, які викладені в ч.2 ст. 65 КК України - ообі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, розмір матеріальної шкоди, завданої злочинами, яка була відшкодована, позицію потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі за сукупністю злочинів відповідно до положень ч.1 ст. 70 КК України.
Враховуючи характеристику особи обвинуваченого та обставини справи, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого положень ст. ст. 75,76 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу від прокурора не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбаченихч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України 2 /два/ роки позбавлення волі;
за ч.2 ст. 186 КК України 4 /чотири/ роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_5 4/ чотири/ роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його затримання в порядку виконання даного вироку.

Речові докази:
договір «Ломбард-Данко» від 31.05.2016 залишити в матеріалах кримінального провадження;
мобільний телефон марки «Samsung», золотистого кольору, модель SM-J320H/DS(SEK) залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 ;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1