Справа № 361/8679/18
Провадження № 5/361/8/18
П О С Т А Н О В А
26 грудня 2018 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області за головуванням судді Телепенька А.Д., при секретарі Іванову В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Бровари клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування арештуз будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Броварського міськрайонного суду Київської області про скасування арештуз будинку за адресою:

АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду від 07 грудня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Броварської міської ради про передачу у приватну власність земельної ділянки задоволено, та передано останній у приватну власність земельну ділянку розміром 657 кв.м., яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

02 листопада 2011 року ОСОБА_3 , на підставі договору дарування земельної ділянки, передала у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частинах, земельну ділянку площею 0,06757 га, кадастровий номер :00:006:1341, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .

Довідкою комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» від 17 жовтня 2018 року, підтверджено факт відсутності капітальних будівель та споруд на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :00:006:1341).

Під час підготовки відповідного переліку документів для здійснення продажу зазначеної земельної ділянки, заявникам стало відомо, що на земельну ділянку з кадастровим номером :00:006:1341 накладено арешт ухвалою Народного суду Броварського району від 14 листопада 1985 року.

Так, вироком Броварського міського народного суду від 13 вересня 1985 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89 КК УРСР, та призначено покарання за ч. 3 ст. 81 КК УРСР у виді трьох років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 1 ст. 89 КК УКРС одного року виправних робіт в інших місцях з утриманням 20% заробітку в дохід держави. На підставі ст. 42 КК УКРС за сукупності скоєних злочинів остаточно йому визначено, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, три роки позбавлення волі в ВТК загального режиму з конфіскацією всього особистого його майна.

На час винесення вироку ОСОБА_4 проживав за адресою:

АДРЕСА_1 .

Ухвалюючи вирок, суддя помилково вважав адресу проживання - майном ОСОБА_5 , крім того, на час ухівалення вироку за вказаною адресою правовстановлюючих документів ні на будівлю ні на земельну ділянку, не існувало.

На даний час кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 , знищена Броварським міськрайонний судом по строках зберігання, тому заявники не в змозі долучити ухвалу про накладення арешту на майно ОСОБА_5 від 14 листопада 1985 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 18 серпня 2016 року.

Власниками земельної ділянки є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , долі їх є рівні земельної ділянки, про що свідчить договір дарування від 02 листопада 2011 року.

Заявники, (власники майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) просять скасувати накладений ухвалою Народного суду Броварського району від 14 листопада 1985 року б/н арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, про час та дату повідомлялися належним чином.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наведених нижче підстав.
Згідно з п. 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України арешт майна, застосований під час досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Частиною 6 ст.126 КПК України (в редакції 1960 року) передбачено можливість скасування арешту майна у випадку, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Відповідно до вимог пункту восьмого частини першої статті 324 КПК України (в редакції 1960 року) постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливою конфіскацією майна.
Частиною першою статті 409 КПК України (в редакції 1960 року) передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 своєї Постанови «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 року №11 - у порядку, передбаченому ст. 411 КПК України, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, в тому числі і про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмови у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.
Судом встановлено, щовироком Броварського міського народного суду від

13 вересня 1985 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89 КК УРСР, та призначено покарання за ч. 3 ст. 81 КК УРСР у виді трьох років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 1 ст. 89 КК УКРС одного року виправних робіт в інших місцях з утриманням 20% заробітку в дохід держави. На підставі ст. 42 КК УКРС за сукупності скоєних злочинів остаточно йому визначено, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, три роки позбавлення волі в ВТК загального режиму з конфіскацією всього особистого його майна.

Як вбачається з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

№ 148959197 від 11 грудня 2018 року, підставою обтяження є ухвала, б/н, Народного суду Броварського району від 14 листопада 1985 року, але зазначена ухвала відсутня, оскільки, згідно копії довідки з архіву Броварського міськрайонного суду матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 знищені за строками зберігання.

Дослідивши всі наявні документи додані до клопотання суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 126 України (в редакції 1960 року) необхідно скасувати арешт майна, оскільки в застосуванні цього заходу відпала потреба.
Враховуючи викладене, та керуючись ч. 6 ст. 126, п. 9 Розділу ХІ КПК України, ст.ст. 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування арешту з будинку за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити.
Скасувати арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою б/н Народного суду Броварського району від 14 листопада 1985 року та ухвалою б/н Броварського міського суду Київської області від 04 липня 1997 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Суддя Телепенько А.Д.