Провадження по справі № 1-кп/521/449/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2018 року м. Одеса Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

перекладача - ОСОБА_12 ,

представника потерпілої - ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 27.06.2017 року за № 0002636, про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, щодо:

ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Арабської Республіки Єгипет, який народився у м. Каір Арабської Республіки Єгипет, має вищу освіту, не працює, не одружений, не судимий, був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою АДРЕСА_2 ,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_15 (Abdelmaguid Ibrahim), який на момент вчинення суспільно небезпечного діяння перебував і на цей час перебуває у стані неосудності, 27 червня 2017 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи на кухні будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з ОСОБА_16 взяв кухонний ніж та наніс ним ОСОБА_16 численні удари (більше 11) і область життєво важливих органів шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, спричинивши такі тілесні ушкодження:

- колото-різану непроникаючу поверхневу рану (№ 1) передньої поверхні грудної клітки праворуч в підключичній ямці по середньоключичній лінії;

- колото-різану рану (№ 2) передньої поверхні грудної клітки справа у проекції 2-го міжребер`я по навкологрудинній лінії, проникаючу у 3-му міжребер`ї в праву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври правої плевральної порожнини і верхньої частки правої легені;

- колото-різану рану (№ 3) передньої поверхні грудної клітки зліва поміж навкологрудинною та середньоключичною лініями, проникаючу у 5-му міжребер`ї у ліву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври лівої плевральної порожнини, навколосерцевої сумки, лівого купола діафрагми, проникаюча далі в черевну порожнину з ушкодженням лівої частки печінки;

- колото-різану непроникаючу рану (№ 4) правого надпліччя;

- колото-різану рану (№ 5) передньої поверхні грудної клітки справа у верхній третині по середньоключичній лінії, проникаючу у 2-му міжребер`ї у праву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври правої плевральної порожнини і верхньої частки правої легені;

- колото-різану рану (№ 6) передньої поверхні черевної стінки у проекції мечеподібного відростка по серединній лінії тіла, проникаюча в черевну порожнину з ушкодженням правої частки печінки;

- колото-різану рану (№ 7) передньої поверхні черевної стінки зліва по навкологрудинній лінії, розташовану на 0,5 см нижче від пупкового кільця, проникаючу в черевну порожнину без ушкодження внутрішніх органів;

- колото-різану непроникаючу рану (№ 8) правої бічної поверхні черевної стінки поміж передньою та середньою пахвовими лініями;

- колото-різану непроникаючу поверхневу рану (№ 9) задньої поверхні грудної клітки зліва поміж навколохребцевою та лопатковою лініями у проекції 3-го міжребер`я;

- колото-різану рану (№ 10) задньої поверхні грудної клітки у проекції тіл 4-5-го грудних хребців, проникаючу в праву плевральну порожнину у 4-му міжребер`ї по навколо хребцевій лінії справа з ушкодженням пристінкової плеври правої плевральної порожнини і нижньої частки правої легені;

- колото-різану рану (№ 11) поперекової ділянки справа поміж навколо хребцевою та лопатковою лінією, проникаючу в черевну порожнину з ушкодженням лівого великого поперекового м`язу та нижньої порожнистої вени;

- колото-різану (№ 12) лівої великої статевої губи біля верхнього кута статевої щілини;

- різану рану (№ 13) лівої великої статевої губи з ушкодженням лівої малої статевої губи, зовнішнього сечовивідного отвору, стінок піхви, шийки та тіла матки, широкої зв`язки матки та лівої маточної труби, проникаючу в черевну порожнину;

- колото-різану непроникаючу рану (№ 14) крижової ділянки;

- колото-різану рану (№ 15) промежини, проникаючу в черевну порожнину з ушкодженням стінок прямої кишки і дотичним ушкодженням тіла матки;

- колото-різану рану (№ 16) правої бічної поверхні тулуба у проекції правої клубової кістки;

- колото-різану рану (№ 17) лівої бічної поверхні тулуба у проекції верхнього краю гребня лівої клубової кістки;

- колото-різану рану (№ 18) передньої поверхні правого плеча у верхній третині;

- колото-різану рану (№ 19) внутрішньої поверхні правого плеча у верхній третині;

- колото-різані рани (№ 20, 21) зовнішньої поверхні правого плеча у верхній третині;

- колото-різані рани (№ 22, 29) тильної поверхні правої кисті;

- колото-різану рану (№ 23) долонної поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця правої кисти;

- колото-різану рану (№ 24) тильної поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця правої кисті;

- різані рани (№ 25, 26, 28) долонної поверхні правої кисті;

- різану рану (№ 27) долонної поверхні нігтьової фаланги 1-го пальця правої кисті;

- колото-різану рану (№ 30) долонної поверхні правої кисті у місці переходу на передню поверхню передпліччя;

- різану рану (№ 31) долонної поверхні середньої фаланги 4-го пальця правої кисті;

- різану рану (№ 32) долонної поверхні нігтьової фаланги 5-го пальця правої кисті;

- колото-різану рану (№ 3) зовнішньої поверхні лівого плеча;

- колото-різані рани (№ 34, 35) передньої поверхні лівого передпліччя;

- різану рану (№ 36) долонної поверхні середньої фаланги 1-го пальця лівої кисті;

- різані рани (№ 37, 38) долонної поверхні лівої кисті у основи 1-го пальця;

- різану рану (№ 39) долонної поверхні середньої фаланги 2-го пальця лівої кисті;

- різану рану (№ 40) долонної поверхні лівої кисті у основи 3-го пальця;

- різану рану (№ 41) долонної поверхні проксимальної фаланги 3-го пальця лівої кисті;

- різану рану (№ 42) долонної поверхні 3-го пальця лівої кисті поміж середньою та нігтьовою фалангами;

- різану рану (№ 43) долонної поверхні 4-го пальця лівої кисті поміж середньою. Та нігтьовою фалангами;

- різану рану (№ 44) долонної поверхні 5-го пальця лівої кисті поміж середньою та нігтьовою фалангами;

- колото-різані рани лівої сідниці ( № 50, 51, 52, 53, 54, 55);

- колото-різану рану (№ 56) зовнішньої поверхні правого стегна;

- колото-різану рану (№ 57) правої бічної поверхні тулуба у проекції верхнього краю гребня правої клубової кістки;

- колото-різані рани (№ 58, 59, 63) зовнішньої поверхні правого стегна;

- колото-різані рани (№ 60, 61) зовнішньої поверхні лівого стегна;

- колото-різану рану (№ 62) передньо-внутрішньої поверхні правого стегна з ушкодженням стегнової вени;

- колото-різану рану (№ 64) передньої поверхні лівої гомілки;

- різану рану (№ 65) підошвеної поверхні лівої стопи;

- садна шиї, грудної клітки, черевної стінки, лівого стегна.

Внаслідок отримання вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_16 було госпіталізовано до Одеської міської клінічної лікарні № 1, де 27 червня 2017 року о 14 годині 15 хвилин настала її смерть.

Тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень (рани № 2, 3, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 15, 62) були небезпечними для життя і за цим критерієм мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_16 знаходиться у прямому причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями у вигляді колото-різаних ран (рани № 2, 3, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 15, 62), проникаючих в плевральні та черевну порожнини, з ушкодженнями пристінкової плеври, правої легені, навколосерцевої сумки, лівого куполу діафрагми, печінки, нижньої порожнистої вени, зовнішніх статевих органів, піхви, матки та її придатків і прямої кишки з крововиливом в плевральні та черевну порожнини, а також колото-різаної рани передньо-внутрішньої поверхні правого стегна з ушкодженням стегнової вени. Безпосередньою причиною смерті з`явився геморагічний шок нерівномірне кровенаповнення з явищами малокров`я внутрішній органів, внаслідок отриманих ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_15 (Abdelmaguid Ibrahim) заперечував свою причетність до вчинення суспільно-небезпечного діяння, в результаті якого було спричинено смерть ОСОБА_16 .

Факт вчинення ОСОБА_15 (Abdelmaguid Ibrahim) вказаного суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджуються дослідженими судом доказами.

Так, свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що як інспектор патрульної поліції м. Одеси у червні 2017 року прибула у складі патрульної групи прибула за викликом. В повідомленні, яке надійшло до патруля від диспетчера «102» засобом електронного зв`язку, було вказано, що за викликом для надання медичної допомоги жінці виїхала швидка допомога, але лікарів у будинок не впустили. На той момент, коли патруль прибув на місце події, автомобіля швидкої допомоги вже не було. Поліцейським відчинили двері, вона побачила двох чоловіків, один з яких був обвинувачений, і жінку. Обвинувачений хотів втекти, але патрульні його затримали. Другий чоловік повідомив, що є братом обвинуваченого, як були спричинені тілесні ушкодження не бачив, оскільки в той час ходив до магазину. Вона (свідок) зайшла в приміщення, де на підлозі лежала жінка, з тілесними ушкодженнями, скривавлена, говорила, що помирає, повторювала: «Він мене побив, він мене порізав». Присутня жінка, яка представилася подругою потерпілої, повідомила, що в її присутності обвинувачений порізав свою співмешканку - потерпілу на ґрунті ревнощів. Через деякий час приїхала швидка допомога і потерпілу повезли до лікарні.

У всіх трьох присутніх осіб (чоловіків і жінки) руки були у крові, але більше всіх крові було на руках і одязі обвинуваченого, який перебував у збудженому стані, намагався втекти. Жінка вказала їй (свідку) на ніж зі слідами крові, який лежав в одній з шухлядок в кухні серед інших столових приборів. До приїзду на місце події слідчо-оперативної групи вона контролювала, щоб ніж ніхто не брав.

Свідок ОСОБА_18 показав суду, що працює в підрозділі патрульної поліції м. Одеси. 27.06.2017 року в денний час патрулю, у складі якого він перебував з поліцейськими Рочевою і Дзюбою, надійшло завдання виїхати на місце події, де чоловік нападає з ножем на дружину. Коли під`їхали до місця, стали уточнювати адресу у перехожих і одна жінка повідомила, що звідти досить часто чуються жіночі крики. На місці події їм відчинили двері приватного будинку та вийшли на вулицю жінка і два чоловіки, один з них обвинувачений, який поводив себе неадекватно, був збуджений, намагався залишити місце і піти, крім того на ньому були сліди крові. Через 7-10 хвилин після них на місце прибула бригада швидкої допомоги. Коли він зайшов в будинок, то побачив там потерпілу, яка лежала на підлозі в калюжі крові, була скривавлена, просила про допомогу, стогнала.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що є патрульним поліцейським. 27.06.2017 року у складі екіпажу патрульної поліції разом з Рочевою і ОСОБА_20 після отримання от оператора відомостей про спричинення жінці тілесних ушкоджень прибула до приватного домоволодіння по вул. Гастело в м. Одесі. Двері відчинили двоє чоловіків не слов`янської зовнішності, один з яких обвинувачений. На його руках і одязі були помітні сліди крові, він намагався залишити місце події, кудись піти і поліцейські йому в цьому перешкоджали. Також була присутня жінка, як з`ясувалося, ОСОБА_21 . З пояснень присутніх він зробив висновок, що другий чоловік є родичем обвинуваченого і приїхав трохи раніше за поліцейських та не був присутнім під час спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. Зайшовши в будинок на 2-3 хвилини він бачив, що потерпіла лежала в кімнаті на підлозі, була скривавлена, стогнала. Пізніше каретою швидкої допомоги потерпіла була доставлена в лікарню.

Як вбачається з протоколу огляду, місцем події став житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 . В кухні на підлозі були виявлені сліди крові, на підвіконні шарф жіночій, в ящику стола - ніж зі слідами крові на лезі, крім того, крім того вилучено жіночій одяг і тапок-шльопанець (т. 1 ар. 67-77).

Судом досліджено протокол огляду і відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського ОСОБА_17 , отриманий стороною обвинувачення відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України. Відеозапис датований 27.06.2017 року, продовжується з 11 годин 47 хвилин до 11 години 57 хвилин і відображає, що в кімнаті житлового будинку знаходиться потерпіла, яка лежить на підлозі, скривавлена, з тілесними ушкодженнями, вона просить надати їй допомогу, неодноразово повторює слова (російською мовою): «Он меня убил, порезал». В цій же кімнаті знаходиться свідок ОСОБА_21 , розмовляє з потерпілою, демонструє інспектору поліції ніж у верхній шухляді кухонного столу. Лікар і фельдшер опитують потерпілу, оглядають її і на носилках доправляють до автомобіля швидкої допомоги (т. 1 ар. 82-86).

Судом встановлено, що незадовго (за 5 днів) до вбивства потерпіла ОСОБА_16 зверталася до Малиновського ВП в м. Одесі з приводу погроз ножем і насильства, яке застосовував до неї співмешканець ОСОБА_15 , про що свідчить її заява, зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень 22.06.2017 року за № 16728 (ар. 87-90).

За результатами судово-медичної експертизі встановлено, що потерпіла ОСОБА_16 отримала наступні тілесні ушкодження у вигляді проникаючих та непроникаючих колото-різаних та різаних ран кінцівок і тіла, саден шиї, грудної клітки, черевної стінки, лівого стегна.

Всі тілесні ушкодження були спричинені лезом плоского колючо-ріжучого предмета, яким міг бути ніж, заподіяні прижиттєво, приблизно за 2-3 години до настання смерті, безпосередньо перед госпіталізацією потерпілої до Одеської міської клінічної лікарні № 1, де 27 червня 2017 року о 14 годині 15 хвилин настала її смерть.

Тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень (рани № 2, 3, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 15, 62) були небезпечними для життя і за цим критерієм мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_16 знаходиться у прямому причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями у вигляді колото-різаних ран (рани № 2, 3, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 15, 62), проникаючих в плевральні та черевну порожнини, з ушкодженнями пристінкової плеври, правої легені, навколосерцевої сумки, лівого куполу діафрагми, печінки, нижньої порожнистої вени, зовнішніх статевих органів, піхви, матки та її придатків і прямої кишки з крововиливом в плевральні та черевну порожнини, а також колото-різаної рани передньо-внутрішньої поверхні правого стегна з ушкодженням стегнової вени. Безпосередньою причиною смерті з`явився геморагічний шок нерівномірне кровенаповнення з явищами малокров`я внутрішній органів, внаслідок отриманих ушкоджень (т. 1 ар. 140-158).

Відповідно до висновку судово-медичної криміналістичної експертизи на вилучених з місця події речах потерпілої виявлені колото-різані пошкодження: 5 на штанах, 2 на трусах, що могли бути спричинені колюче-ріжучім предметом, який має обушок та лезо.

Крім того предметом дослідження стали 3 клапті шкіри з правої бічної поверхні грудної клітки, верхньо-внутрішнього квадранта правої сідниці, зовнішньої поверхні правого стегна потерпілої, на яких наявні колото-різані ушкодження.

Враховуючи морфологічні ознаки колото-різаних ушкоджень на одязі, колото-різаних ушкоджень на клаптях шкіри від трупа ОСОБА_16 , конструктивні особливості наданого на експертизу ножа, експерт вважає за можливе утворення вказаних колото-різаних ушкоджень клинком ножа, вилученого на місці події (т. 1 ар. 116-126).

Висновками судово-медичної імунологічної експертизи встановлено, що на ножі, вилученому при огляді місця події, знайдена кров людини, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_16 , а також обвинуваченого ОСОБА_22 (т. 1 ар. 164-168).

Як встановлено в результаті судово-медичних імунологічних експертиз, на 2-х марлевих тампонах зі змивами правої та лівої рук, 2-х марлевих тампонах зі змивами з правої та лівої ніг ОСОБА_23 , а також на шарфі і шльопанці потерпілої (вилучених на місці події) виявлена кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_16 (т. 1 ар. 127-130, 132-133, 169-172).

Під час затримання 27.06.2017 року у ОСОБА_15 було вилучено футболку і спортивні брюки (ар. 96), які стали предметом дослідження судово-медичної імунологічної експертизи. Експертом встановлено, що на футболці і спортивних брюках ОСОБА_15 виявлено кров людини, яка могла походити від нього самого та від потерпілої ОСОБА_16 (т. 1 ар. 135-139).

За результатами судово-медичної цитологічних експертиз:

- у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук обвинуваченого ОСОБА_15 знайдена кров людини (т. 1 ар. 177-179);

- у піднігтьовому вмісті з обох рук потерпілої виявлена кров і білок людини, які могли походити від самої ОСОБА_16 , а у піднігтьовому вмісті правої руки не виключається змішення з кров`ю обвинуваченого (т. 1 ар. 160-162).

В судовому засіданні надала покази свідок ОСОБА_21 , яка пояснила, що є дружиною брата обвинуваченого. У неї з потерпілою були погані відносини, тому вона вчинила її вбивство.

При цьому ОСОБА_21 не змогла повідомити деталі вчинення злочину кількість ножових поранень, їх локалізацію і механізм нанесення. Одночасно ОСОБА_21 повідомила, що перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, знаходилась на стаціонарному лікуванні з приводу психічного захворювання, потребує періодичного лікування в умовах стаціонару, вважає себе хворою. Також свідок зазначила, що вважає, що за вчинення вбивства до неї може бути застосовано лише лікування в психіатричній лікарні на строк 6 місяців.

Для доведення недостовірності показів свідка стороною обвинувачення була надана довідка КУ «Міський психіатричний диспансер», з якої вбачається, що ОСОБА_21 перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 2016 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма. З 08.06.2015 року по 06.10.2015 року у КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня» до неї були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду (т. 1 ар. 11).

Також суд враховує покази свідка ОСОБА_17 , яка зазначала, що ОСОБА_21 перебувала на місці події, неодноразово заходила в кімнату, де знаходилась потерпіла, намагалась надати їй допомогу. Але потерпіла, перебуваючи у свідомості, жодного разу не вказала на Порицьку як на особу, що спричинила тілесні ушкодження, натомість висловлювалась при нападника лише як про особу чоловічої статі: «Він мене побив, він порізав». Також свідок пояснювала, що ОСОБА_24 поводила себе спокійно, на відміну від ОСОБА_25 .

Покази свідка ОСОБА_17 підтверджуються даними дослідженого судом відеозапису з місця події.

Надаючи оцінку показам ОСОБА_21 , суд приходить до висновку про їх неправдивість. У суду відсутні відомості про те, чи надані такі покази були свідком за власною ініціативою, на прохання інших осіб, або у зв`язку з особливостями стану здоров`я свідка. Однак, судом встановлено, що покази Порицької не узгоджуються з жодним іншим доказом у справі і протирічать їм. Суд вважає, що свідок обмовила себе з метою допомогти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, розраховуючи, що сама буде звільнена від можливої кримінальної відповідальності у зв`язку з наявною хворобою.

Враховуючи встановлені обставини, суд визнає покази свідка ОСОБА_21 не достовірними і не бере їх до уваги.

Для встановлення психічного стану ОСОБА_15 були проведені судово-психіатричні експертизи (СПЕ): під час досудового розслідування - № 330 від 18.08.2017 року, а також під час судового розгляду № 254 від 19-26.06.2018 року, які прийшли до протилежних висновків.

Відповідно до висновків СПЕ № 330 ОСОБА_15 не страждав і не страждає хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки, будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, міг і може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т. 1 ар. 112-115).

Разом з тим СПЕ № 254 встановлено, що ОСОБА_15 в період, який відноситься до скоєння суспільно небезпечного діяння, виявляв ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді: «Шизофреноподібного психотичного розладу, внаслідок поєднаного вживання наркотичних засобів (каннабіноідів, психостимуляторів, галюциногенів)» (що згідно Міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду відповідає рубриці F19.50), внаслідок чого він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_15 страждає іншим хворобливим розладом психіки у вигляді: «Резидуального психотичного розладу з пізнім (відставленим) дебютом з психотичними, переважно маячними включеннями», (що згідно Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду відповідає рубриці F19.75), за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та давати про них правильні покази. ОСОБА_15 потребує застосування примусових заходів медичного характеру (з урахуванням норм Міжнародного права та Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18.02.1992 року № 46/119 «Захист осіб з психічними захворюваннями та покращення психіатричної допомоги»).

У зв`язку з тим, що вказаними експертизами надані протилежні висновки, судом була призначена комісійна судово-психіатрична експертиза, відповідно до висновку якої (№ 496 від 27.09.2018 року) ОСОБА_15 під час інкримінованого йому діяння страждав і на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії зі стійким маячним синдромом, ускладненої психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, зловживання зі шкідливими наслідками. Внаслідок зазначеного психічного захворювання під час інкримінованого діяння ОСОБА_15 не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними. ОСОБА_15 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Надаючи відповідно до ст. 94 КПК України оцінку вказаним доказам з точки зору їх достовірності, суд виходить з наступного.

При проведенні обох експертиз №№ 330 та 254 голова експертної комісії і лікар-доповідач не змінювалися. Експертами кожного разу досліджувалися матеріали кримінального провадження та проводилася співбесіда з ОСОБА_25 . Однак, під час проведення повторної експертизи обсяг досліджених лікарями об`єктів, що свідчили про психічний стан особи, був значно більшим.

Так, при проведенні експертизи вперше у комісії були відсутні відомості про те, що ОСОБА_15 раніше страждав психічними розладами і з цього приводу неодноразово отримував психіатричну допомогу в умовах медичного стаціонару.

Пізніше в судовому засіданні стороною захисту був наданий як доказ медичний звіт від 19.10.2017 року Психіатричної лікарні Аль-Машфа (Каїр, Єгипет) оригінал і належним чином засвідчений переклад (т. 2 ар. 12-14). Вказаний документ підтверджує, що ОСОБА_15 у 2015 році тричі перебував на лікуванні з приводу психічних розладів: з 02.06.2015 до 10.08.2015, з 01.10.2015 до 05.10.2015, з 24.11.2015 до 28.12.2015.

При цьому з документу вбачається, що останній раз - 28.12.2015 року ОСОБА_15 був виписаний з лікарні, незважаючи на його часткову контрольованість, медичні рекомендації та відсутність стабільного стану, відмовився від дотримання правил лікарні із агресивними нападами на медичний персонал. Тобто, він не отримав повного і необхідного лікування, а вже через 1 місяць 27.01.2016 року прибув в Україну і 05.02.2016 року був зареєстрований в м. Одесі, про що свідчать відомості у посвідці на тимчасове проживання (т. 1 ар. 91).

Вказані дані про наявні психічні розлади були взяті до уваги при проведенні повторної судово-психіатричної експертизи. Крім того, висновок СПЕ № 254 (стор. 12 висновку) містить відомості про те, що бесіда членів комісії з ОСОБА_15 , який є іноземцем, проводилась за сприяння перекладача. В судовому засіданні перекладач ОСОБА_12 підтвердив свою участь при проведенні експертизи. В попередньому висновку № 330 відомості про участь перекладача відсутні. Не дивлячись на те, що у висновку № 330 зазначено про присутність під час бесіди директора міжнародного центру охорони здоров`я (стор. 2 висновку, т. 1 ар. 112 справи), суд вважає, що під час проведення першої експертизи здійснення належного перекладу забезпечено не було.

Відсутність належного перекладу і, як наслідок, комунікації під час спілкування експертів з ОСОБА_26 , а також відсутність медичних документів щодо його психічного стану безсумнівно вплинули на сприйняття експертами досліджуваних об`єктів та на їх оцінку щодо наявності і тяжкості захворювання, ступеню впливу психічного захворювання на здатність усвідомлювати характер і наслідку вчинюваного діяння, керувати своїми вчинками. Зазначені обставини потягли надання висновку СПЕ № 330, який суд визнає недостовірним.

Натомість, на підставі викладених вище мотивів суд вважає висновки СПЕ № 254, комісійної СПЕ № 496 такими, що є допустимими і достовірними доказами, та бере до уваги саме йх.

Як вбачається з іншого доказу - довідки КУ «Міська клінічна лікарня № 1», обвинувачений ОСОБА_15 27.06.2017 року був доставлений в лікарню і перебував на стаціонарному лікуванні до 28.06.2017 року з діагнозом: «Отруєння нейролептичними препаратами» (т. 1 ар. 111). Вказаний доказ узгоджується як з показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які вказували на особливості поведінки обвинуваченого на місці події, його збуджений стан, так і з висновками судово-психіатричної експертизи № 254 та медичними документами про психічний стан ОСОБА_15 і про його залежність від наркотичних засобів і психостимуляторів.

ОСОБА_15 є громадянином Арабської Республіки Єгипет, в Україні перебував на підставі посвідки на тимчасове проживання, строк дії якої закінчився 10.11.2016 року (ар. 91). За час перебування в Україні до кримінальної відповідальності не притягувався, не працював, у цій справі був затриманий і перебував під вартою з 27.06.2017 року (ар. 94).

На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_15 містяться ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Однак, суспільно небезпечне діяння вчинено ОСОБА_15 у стані неосудності, - він не міг і на цей час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, і до нього відповідно до положень ст. 19 КК України слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Вирішуючи питання про визначення виду примусових заходів медичного характеру, суд керується положеннями п. 4 ч. 1, ч. 5 ст. 94 КК України, які передбачають, що госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб. Враховуючи вказані норми закону, висновки комісійної судово-психіатричної експертизи, а також те, що ОСОБА_15 вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя іншої особи, тяжкість цього діяння, вид і тяжкість захворювання ОСОБА_15 , суд вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, з урахуванням характеру вчиненого діяння та даних про особу ОСОБА_14 ), який не має в Україні житла, близьких родичів чи членів сім`ї, які б могли опікуватися ним та забезпечити обов`язковий лікарський нагляд, суд вважає, що до набрання судовим рішенням законної сили до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2017 року на вилучене під час огляду місця події майно, - підлягає скасуванню (ар. 99-100).

У відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України речові докази, що зберігаються у Малиновському ВП в м. Одеси ГУНП в Одеській області (ар. 101-110), необхідно: штани, футболку, труси, змиви, ніж знищити; мобільний телефон «Айфон», мобільний телефон «Номі» - повернути родичам ОСОБА_15 ; ноутбук, флеш-носій - повернути родичам потерпілої ОСОБА_27
Конституцією України (стаття 26) і Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 р. № 3773-VI (стаття 3) визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також мають такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Ці положення поширюються і на сферу охорони здоров`я для іноземців, про що сказано в ч. 1 ст. 11 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 р. № 2801-XII. Права та обов`язки в сфері охорони здоров`я іноземців визначаються законами України і відповідними міжнародними договорами.
Організаційні та правові засади застосування примусових заходів медичного характеру визначаються «Правилами застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 992 від 31.08.2017. Пунктом 12 вказаних Правил визначено особливості перебування в такому закладі іноземців. Серед іншого, зазначено, що керівництво спеціального закладу з надання психіатричної допомоги (СЗНПД) повинно впродовж одного робочого дня повідомити консульську посадову особу про госпіталізацію громадянина (підданого) відповідної держави. Крім того, пацієнта повідомляють про наявне у нього право на зустріч із консульською посадовою особою відповідно до Віденської Конвенції ООН про консульські зносини 1963 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 605 КПК України вирішення питання про передачу в іншу державу особи, яка є громадянином цієї держави і до якої судом застосовано примусові заходи медичного характеру, відбувається за участі Міністерства юстиції України в порядку, передбаченому ст.ст. 605-612 КПК України. Підставою для розгляду питання про передачу особи є запит уповноваженого (центрального) органу іноземної держави, звернення особи, її законного представника або близької родичів чи членів сім`ї, а також інші обставини, передбачені законом України або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 372, 513 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_14 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

До набрання ухвалою законної сили змінити застосований відносно ОСОБА_14 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2017 року на речові докази футболку, штани, труси, мобільний телефон «Айфон», мобільний телефон «Номі», ноутбук, флеш-носій.
Речові докази, що зберігаються у Малиновському ВП в м. Одеси ГУНП в Одеській області: штани, футболку, труси, змиви, ніж знищити; мобільний телефон «Айфон», мобільний телефон «Номі» - повернути родичам ОСОБА_15 ; ноутбук, флеш-носій - повернути родичам потерпілої ОСОБА_27 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3