26.03.2019
Справа № 642/1978/19
Провадження № 1-кс/642/1234/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , затвердженого прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 молодшим радником юстиції ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000752 від 24.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме: мобільний телефон Xiomi Redmi Note 5 IMEI 1 : НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ., який належать ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлений та вилучений 23.03.2019 під час проведення огляду місця події за адресою: м.Харків, вул. Семінарська 80-А, у гр. ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000752 від 24.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за фактом того, що 23.03.2019 року до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 про те що 13.03.2019 року його онук ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська 39 виявив відсутність свого мобільного телефону Xiomi Redmi Note 5.

В ході проведення досудового розслідування 23.03.2019 року було проведено огляд місця події в ході якого гр. ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон Xiomi Redmi Note 5 IMEI 1 : НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 .

24.03.2019 мобільний телефон було оглянуто, вилучено та визнано речовим доказом.

Посилаючись на норми ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий просить накласти арешт на виявлене та вилучене у відповідності до вимог ст. 167 КПК України, майно, з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчий належним чином повідомлений про слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття сторін не є перешкодою для розгляду клопотання.

У зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий обґрунтовано звернувся з клопотанням про необхідність накладення арешту на вказано майно, враховуючі наведені вище обставини, для збереження доказової бази, та зазначені обставини дають суду підстави для висновку про наявність передбачених ст.ст. 131, 170, 171, 173 КПК України підстав для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000752 від 24.03.2019 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене і вилучене 23.03.2019 під час проведення огляду місця події за адресою: м.Харків, вул. Семінарська 80-А, а саме: Xiomi Redmi Note 5 IMEI 1 : НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 ., який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1