ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1216/18

Провадження № 1-кп/486/150/2018

27 грудня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0001084, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2017 року близько 18:30 год. у темний час доби водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «FIAT CROMA» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вологій асфальтованій проїзній частині вул. Дружби Народів, призначеної для руху в двох напрямках і, що має по одній смузі в кожному напрямку, від проспекту Соборності у бік вул. Енергобудівників м. Южноукраїнськ Миколаївської області по своїй правії смузі проїзної частини, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться на проїжджій частині вул. Дружби Народів в районі будинку №42 та позначеній інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 додатку 1 до Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, та дорожньою розміткою 1.14.1 додатку 2 до Правил дорожнього руху України не дотримався вимог вказаних дорожніх знаків та розмітки. В порушення вимог п. п. 2.9, 2.3 б, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_7 , не вжив заходів до зниження швидкості аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, щоб дати дорогу пішоходу, для якого могла бути створена перешкода або небезпека, хоча мав таку технічну можливість, а продовжив рух у обраному ним напрямку, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину вул. Дружби Народів, в межах нерегульованого пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху його автомобілю.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_7 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Пояснив, що дійсно 01 грудня 2017 року у темний час доби, керуючи транспортним засобом «FIAT CROMA» державний номерний знак НОМЕР_1 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду. ОСОБА_7 вийшла після проїзду зустрічного автомобілю, він гальмував, але не зміг уникнути зіткнення, в результаті чого постраждала потерпіла ОСОБА_7 , яка отримала тілесні ушкодження. У вчиненому розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Цивільний позов потерпілої визнає частково, оскільки добровільно поніс витрати під час лікування потерпілої в сумі приблизно 18 тис. грн., в частині стягнення моральної шкоди визнає в розмірі 5 тис. грн. Позов прокурора в інтересах Комунального закладу «Южноукраїнська міська лікарня» про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого визнає повністю. Востаннє потерпілій надавав гроші приблизно 10 січня 2018 року.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 01 грудня 2017 року після 18:00 год. переходила проїжджу частину по вул. Дружби народів в м.Южноукраїнську на нерегульованому пішохідному переході. Пройшла половину дороги і на другій половині відчула удар, на деякий час втратила свідомість. Автомобіль при переході проїжджої частини бачила, але він був достатньо далеко. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала численні тілесні ушкодження, була госпіталізована до лікарні та перебувала на лікуванні з 01.12.2017 року по 17.07.2018 року. Їй була заподіяна матеріальна шкода в сумі 33 904,91 грн., яка складається із вартості медикаментів, витрат пов`язаних з перебуванням в лікарні, обстеженням. Окрім того, їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в 350 тис. грн. В обґрунтування цивільного позову вказує, що пережила емоційний стрес, сильний фізичний біль, більше семи місяців перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим був порушений її нормальний ритм життя. По теперішній час проходить реабілітацію та лікування, не може вільно пересуватись. У зв`язку з отриманими травмами, їй встановлено ІІІ групу інвалідності. Вона застрахована на роботі і страхова компанія відшкодувала вартість частини ліків, чеків із аптек на ці ліки їй не видавали. Обвинуваченим було відшкодовано їй особисто 2 тис. грн. и ще приблизно 16 тис. грн. її чоловіку, але ці кошти пішли на масажі, гроші для медичного персоналу, оскільки вона взагалі не могла пересуватись, була прикута до ліжка і тому потребувала стороннього догляду, на транспортування до закладів, де їй проводили обстеження, реабілітацію. Цих витрат немає в чеках, долучених до позовної заяви.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №158 від 23.03.2018 року ОСОБА_7 отримала перелом даху правої вертлюжної западини, перелом правої сідничної кістки, перелому латерального виростка правої великогомілкової кістки, крововилив в ділянці потилиці, які виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) як з обмеженою, так і не обмеженою контактуючою поверхнею, до госпіталізації в лікарню, куди поступила 01.12.2017 року о 18:45 год. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до середньої тяжкості по ознакам довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя. Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, тілесні ушкодження виникли від дії одного чинника (автомобіля).

Згідно з висновком експерта №18-793 автотехнічної експертизи по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2018 року, оскільки ДТП мало місце в темний час доби, то водієві автомобілю ФІАТ при виборі швидкості руху необхідно було у своїх діях керуватись вимогами, викладеними в п.12.2 ПДР. Водію автомобіля ФІАТ, під`їжджаючи до пішохідного переходу, позначеному згідно ПДР дорожньою розміткою та дорожніми знаками, в своїх діях необхідно керуватись вимогами п.18.1 ПДР. За умов, викладених в постанові про призначення експертизи, водієві автомобілю ФІАТ, з моменту виникнення небезпеки для руху з моменту настання об`єктивної видимості пішохода, який рухається по пішохідному переходу, необхідно було в своїх діях керуватись вимогами, викладеними в п.12.3 ПДР. За умов, викладених в постанові про призначення експертизи, дії водія автомобілю ФІАТ, що передували ДТП і не відповідали п.п. 18.1, 12.3 ПДР, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, що сталось.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, з урахуванням думки всіх учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорюються.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння ч.1 ст. 286 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що відповідно до п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Обвинувачений вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, а також враховує висновок органу пробації та те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченого необхідно звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, при цьому призначити додаткове покарання - позбавлення права керувати транспортним засобом.
Згідно довідок Комунального закладу «Южноукраїнська міська лікарня» на лікування ОСОБА_7 з 01.12.2017 року по 29.12.2017 року було витрачено 9696,68 грн./а.с.64, 65,137, 138/.

Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Таким чином, позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального закладу «Южноукраїнська міська лікарня» на суму 9696,68 грн. підлягає задоволенню.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Сторонами не було надано страхового полісу обов`язкового страхування, тому суд не може встановити ліміт відповідальності за полісом і тому виходить з вимог ч.3 ст.1187 ЦК України, оскільки між діями обвинуваченого і тілесними ушкодженнями, що отримала потерпіла, є причинно-наслідковий зв`язок. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень, потерпіла потребувала на лікування та медичні обстеження.

Вартість витрачених коштів на медичні обстеження, лікування та медичну техніку підтверджується документально і складає 33 904,91 грн. /а.с.36-46, 151-154/. Суд вважає цю суму доведеною, оскільки вона підтверджена документально, і приходить до висновку, що відшкодовані раніше обвинуваченим кошти в сумі приблизно 18 тис. грн. покрили інші витрати, що понесла потерпіла і ці витрати не заявлені в цивільному позові.

Згідно ч.2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Позовні вимоги ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 33 904,91 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на її користь.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В силу ч 3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховує, що потерпіла пережила емоційний стрес та сильний фізичний біль, тривалий час перебувала на лікуванні у зв`язку з чим був порушений її нормальний ритм життя, не може вільно пересуватись, а також те, що відбулось у зв`язку з отриманими травмами - їй встановлено ІІІ групу інвалідності, і вважає, що заявлений позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 80 тис. грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

В силу ч.2 ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 2288,00 грн., які підтверджені матеріалами кримінального провадження /а.с.107, 114,131/.
Речовий доказ - автомобіль «FIAT CROMA» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1988 року випуску, який належить ОСОБА_5 і на який було накладено арешт ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.12.2018 року залишити на зберіганні на спецмайданчику Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Арешт, накладений на автомобіль «FIAT CROMA» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1988 року випуску ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.12.2018 року, залишити.
Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального закладу «Южноукраїнська міська лікарня» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Комунального закладу «Южноукраїнська міська лікарня» витрати за лікування потерпілої ОСОБА_7 в сумі 9696 (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 67 коп.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в частині стягнення майнової шкоди задовольнити повністю, в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 33904 (тридцять три тисячі дев`ятсот чотири) гривні 91 копійка.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 80000 (вісімдесят тисяч) гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави суму вартості проведення експертиз №182 від 20.10.2018 року та №188 від 16.03.2018 року в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України суму вартості проведення експертизи №18-793 від 29.08.2018 року в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок.
Речовий доказ - автомобіль «FIAT CROMA» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , залишити на зберіганні на спецмайданчику Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Залишити арешт, накладений ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.12.2018 року на автомобіль «FIAT CROMA» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.
Суддя Южноукраїнського
міського суду ОСОБА_1