Справа № 161/6459/19
Провадження № 1-кп/161/673/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 30 січня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною базовою середньою освітою, неодруженого, не працює, не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Звірів Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працює, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 26 січня 2019 року, близько 15 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , керуючись метою викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, усвідомлюючи протиправність своїх дій, прибули на прилеглу територію до будинку АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 залишився на кінній підводі, якою прибув до вказаного будинку, та спостерігав, щоб їхні злочинні дії не були помічені іншими особами. В цей час, ОСОБА_3 шляхом вибиття ногою дверей незаконно проник до будинку АДРЕСА_1 , звідки умисно, таємно викрав, належне потерпілій ОСОБА_6 металеве ліжко вартістю 296 грн. 67 коп., яке помістив на кінну підводу. Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним злочинним умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 повернувся в будинок, звідки викрав належні ОСОБА_6 емальовану каструлю вартістю 210 грн., емальовану миску вартістю 54 грн. 17 коп., які переносив до кінної підводи. В цей час, злочинні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були викриті ОСОБА_7 , який намагався їх зупинити, а саме, почав кричати, щоб вони повернули викрадене майно. Ігноруючи вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усвідомлюючи, що діють в присутності останнього, який розуміє протиправний характер їх дій, та нехтуючи цією обставиною завершили свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна та з місця вчинення злочину із викраденим майном втекли.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 560 грн. 84 коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні умисних дій, які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вину у інкримінованому їм злочині, передбаченому ч. 3 ст. 186 КК України визнали повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, переліку та вартості викраденого ними майна, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого їм обвинувачення показали, що вони дійсно, 26 січня 2019 року, в обідню пору, приїхали до будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 залишився на кінній підводі, щоб дивитись чи ніхто не йде, а в цей час, ОСОБА_3 вибив ногою двері будинку та викрав металеве ліжко, емальовану каструлю, емальовану миску, які вподальшому помістив на кінну підводу. Вони чули, як до них кричав ОСОБА_7 , щоб повернули викрадені речі, однак на нього не реагували. У вчиненому щиро розкаювались, просили суворо не карати, вибачення у потерпілої та врахувати, що викрадене майно повернуто.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про їх особи та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує, що вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності, інформацію про стан їхнього здоров`я, які не перебувають на обліку у лікаря нарколога чи психіатра та не звертались за допомогою до них, задовільні характеристики з їх місць проживання, а також відомості про повернення викраденого майна потерпілій працівниками поліції, думку самої потерпілої, яка не наполягала на їхньому суворому покаранні.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному зокрема, покарання, в межах санкції частини статті, за якою їх засуджується у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільняє їх від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому, кожному дворічний іспитовий строк із покладенням на них обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та попередження вчинення ними нових злочинів, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертизи, які слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і призначити кожному покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо кожен протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: металеве ліжко, дві каструлі вкриті фарбою зеленого та жовтого кольору - залишити за належністю ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн., в рівних долях з кожного по 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн.
Арешт на майно, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2019 року, а саме, на металеве ліжко, дві каструлі вкриті фарбою зеленого та жовтого кольору - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1