Справа № 495/1758/19
Номер провадження 1-кп/495/336/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003795за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Онега Архангельської області Російської Федерації, громадянина України, з середньотехнічною освітою, працюючого за наймом, перебуваю чого у цивільному шлюбі раніше судимого:

- 31.07.2007 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 186 ч. 2, 15, 186 ч. 2, 15, 289 ч. 2, 304, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 06.03.2013 року Біляївським районним судом Одеської області за ст.ст. 289 ч. 2, 395, 186 ч. 2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 23.06.2017 року по відбуттю строку покарання;

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4
потерпілий ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 29.11.2018 року приблизно о 03:15 годин обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився з своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на паркувальному майданчику «АТБ-Маркет» по вул. Перемоги 2-М у м. Білгород-Дністровському Одеської області, де у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «TOYOTA CARINA», державний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, об`єм двигуна 1998, кузов № НОМЕР_2 , зеленого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 .

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно розуміючи незаконний характер своїх дій та факт відсутності у нього будь-яких повноважень на використання та розпорядження чужим транспортним засобом, шляхом вільного доступу відчинив незамкнені водійські двері вказаного автомобіля та зайняв місце водія, ОСОБА_7 зайняла переднє пасажирське місце, а ОСОБА_6 зайняв заднє пасажирське місце з боку правих дверей, після чого здійснив рух на автомобілі з паркувального майданчика «АТБ-Маркет», скориставшись ним на власний розсуд.

Рухаючись по вул. Перемоги біля будинку № 30 у м. Білгород-Дністровський Одеської області, обвинувачений ОСОБА_3 , не впоравшись з керуванням, потрапив до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пошкодив автомобіль марки «TOYOTA CARINA», державний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1998, кузов № НОМЕР_2 , зеленого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 , матеріальний збиток на загальну суму 82124 ( вісімдесят дві тисячі сто двадцять чотири) гривні.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 29.11.2018 року він відмічав день народження свого знайомого та вони випили близько трьох пляшок коняку. Приблизно о 03:00 годині він, його цивільна дружина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли на паркувальний майданчик магазину «АТБ-Маркет» по вул. Перемоги 2-М у м. Білгород-Дністровському Одеської області. Там він побачив таксі автомобіль марки «TOYOTA CARINA». Він відчинив незамкнені водійські двері та сів на місце водія, ОСОБА_7 сіла на переднє пасажирське місце, а ОСОБА_6 на заднє пасажирське місце, після чого він виїхав на автомобілі потерпілого з паркувального майданчика. Тарнавська та ОСОБА_9 не знали що він взяв автомобіль без дозволу. Рухаючись по вул. Перемоги біля будинку № 30 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, він, не впорався з керуванням та потрапив у ДТП, в результаті чого пошкодив автомобіль. Після цього приїхав наряд поліції та забрав їх усіх до відділку поліції. Потерпілому він повністю відшкодував шкоду. У скоєному розкаявся та просив не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 29.11.2018 року приблизно о 03:00 годин він перебував на своєму автомобілі на паркувальному майданчику магазину «АТБ-Маркет» по вул. Перемоги 2-М у м. Білгород-Дністровському Одеської області. Він вийшов зі свого автомобілю марки «TOYOTA CARINA» та направився за покупками до магазину. Після того, як він вийшов, то не побачив свого автомобілю та одразу зателефонував до поліції. Потім під`їхав його знайомий, у якого він поцікавився чи не бачив той його автомобіль, на що його знайомий повідомив, що їхав по вул. Перемоги та йому на зустріч пронісся якись схожий автомобіль. Вони поїхали разом по вул. Перемоги та біля будівлі таможні він побачив свій автомобіль, який був розбитий, а наряд поліції забирав обвинуваченого. До обвинуваченого він претензій не має, так як останній добровільно відшкодував йому завданий збиток. Просив не позбавляти обвинуваченого волі.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та не погашену судимість, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, обвинувачений ОСОБА_3 раніше двічі притягався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, відбував покарання у місцях позбавлення волі, проте належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та не погашену судимість знов скоїв кримінальні правопорушення, його відношення до скоєного, а саме те, що він щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток потерпілому, який до обвинуваченого претензій не має та просив не позбавляти його волі, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна, достатній для досягнення цілей покарання.

Суд приходить до переконання, що ізоляція обвинуваченого ОСОБА_3 до місць позбавлення волі на певний строк відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази: сліди папілярних візерунків від копійованих на три відрізки липкої смужки, які наклеєні на аркуш А-4 та запаковані до спеціального пакету № ЕХР0205828 та шкіряний чохол з рульового управління, запакований до паперового конверту, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження авто-товарознавчої експертизи в сумі 9 581 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Після вступу вироку в законну силу повернути заставу у розмірі 36 820грн. (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок) внесену на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області 28.12.2018 року та 29.12.2018 року за ОСОБА_3 , згідно ухали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2018 року заставодавцю ОСОБА_7 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та на підставі санкції даної статі призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 відраховувати з моменту його фактичного затримання та направлення для відбування покарання.

Зарахувати засудженому ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 29.11.2018 року по 29.12.2018 року.

Речові докази: сліди папілярних візерунків від копійованих на три відрізки липкої смужки, які наклеєні на аркуш А-4 та запаковані до спеціального пакету № ЕХР0205828 та шкіряний чохол з рульового управління, запакований до паперового конверту, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження авто-товарознавчої експертизи в сумі 9 581 грн.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Після вступу вироку в законну силу повернути заставу у розмірі 36 820грн. (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок) внесену на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області 28.12.2018 року та 29.12.2018 року за ОСОБА_3 , згідно ухали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2018 року заставодавцю ОСОБА_7 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1