Справа №601/971/18
Провадження № 1-кп/601/25/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000070 від 6 лютого 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого (згідно ст.89 КК України), у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

-за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
25 грудня 2017 року приблизно о 17 год. 40 хв. у ОСОБА_3 та іншої встановленої слідством особи, які перебували на вул. Возз`єднання у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, та побачили ОСОБА_5 , який стояв неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: м. Почаїв, вул. Возз`єднання, 5 Г, Кременецького району Тернопільської області, та тримав у руках належний йому мобільний телефон марки «ТЕТ», виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення мобільного телефону, належного ОСОБА_5 .. Вони відразу домовилися про його спільне вчинення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 25 грудня 2017 року приблизно о 17 год. 41хв., ОСОБА_3 та інша встановлена слідством особа, діючи за попередньою домовленістю, підійшли до ОСОБА_5 , який стояв неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: м. Почаїв, вул. Возз`єднання, 5 Г, Кременецького району Тернопільської області, та умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в присутності інших осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилося в тому, що ОСОБА_3 наніс один удар правою рукою в обличчя ОСОБА_5 , а інша встановлена слідством особа нанесла один удар правою ногою в задню частину правого стегна та один удар правою рукою в голову ОСОБА_5 , після чого вирвала з рук ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон марки «ТЕТ», відкрито заволоділи вказаним мобільним телефоном, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3 000 грн.

Після цього ОСОБА_3 та інша встановлена слідством особа із викраденим мобільним телефоном покинули місце вчинення злочину, маючи таким чином можливість розпорядитися ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні інкримінованого злочину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав пояснення про фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті. Також обвинувачений зазначив, що відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, та просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 на розгляд даного кримінального провадження до суду не прибув, однак надіслав заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, а також зазначає, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, йому відшкодовано у повному обсязі.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч. 2 ст. 349 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Отже, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні ОСОБА_3 покарання відповідно до вимог ст. 50, 65, 66, 67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення злочину та його мотиви, особу винного, який визнав себе винуватим у вчиненні злочину, розкаюється у скоєному, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Крім того суд враховує щире каяття у скоєнні злочину та добровільне відшкодування завданого збитку як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, а також положень ст. 69-1 КК України суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, що не перевищує двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того, з врахування обставин, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання, на думку суду, відповідає цілям його призначення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Згідно з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Отже, речові докази, а саме CD-R диск з відеозаписом із камери відеоспостереження магазину «Все по кишені» належить зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ухвалою Кременецького районного суду від 23 травня 2018року особисте зобов`язання - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. 100, 124, 129, 369-371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази, а саме CD-R диск з відеозаписом із камери відеоспостереження магазину «Все по кишені» - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ухвалою Кременецького районного суду від 23 травня 2018 року особисте зобов`язання - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: