Справа № 568/1518/18
номер провадження 1-кп/558/95/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000318 про обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, не депутата, раніше судимого 17 травня 2018 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , суд, -

в с т а н о в и в:

30 вересня 2018 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 прийшов у господарство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в якому ніхто не проживає. Перебуваючи там, у нього виник умисел на збагачення за рахунок чужого майна, шляхом крадіжки двигунів, які знаходилися у нежилому будинку.
Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій ОСОБА_5 застосовуючи фізичну силу, знявши дошки, якими був зачинений вхід у нежилий будинок, проник у приміщення будинку та знаходячись в середині приміщення, скориставшись відсутністю власника майна, інших сторонніх осіб, з корисливих мотивів, таємно, умисно викрав електродвигун із маркуванням №5166880 вартість якого невстановлена та електродвигун із маркуванням АЕР16 УХЛ4 220М - 180W ГОСТ 16264.1-85 №07.88 вартістю 290,75 гривень.
Із зазначеними електродвигунами ОСОБА_5 залишив вказане господарство, тим самим привласнив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 290,75 гривень.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Крім того, близько 15 години 40 хвилин 2 жовтня 2018 року ОСОБА_5 перебував на вул. О.Невського в м. Радивилові Рівненської області, де поблизу магазину «Зодіак» помітив велосипед марки «Аист» синього кольору з рамою відкритого типу, що належав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_3 . В цей час у нього виник умисел на збагачення за рахунок чужого майна, шляхом крадіжки велосипеда.
Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій ОСОБА_5 , знаходячись по вул. О.Невського в м. Радивилові Рівненської області, скориставшись відсутністю власника майна, інших сторонніх осіб, з корисливих мотивів, таємно, повторно, умисно викрав велосипед марки «Аист» із рамою відкритого типу вартістю 1135,00 гривень. В подальшому ОСОБА_5 сів на велосипед, проїхав декілька метрів та після того як злетів ланцюг, залишив велосипед у господарстві за адресою: АДРЕСА_4 .
Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для крадіжки велосипеда, але не закінчив злочин з причин, що не залежали від його волі, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1135,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.
Під час підготовчого судового засідання до суду сторонами кримінального провадження надано угоду про визнання винуватості від 3 грудня 2018 року.
Згідно угоди про визнання винуватості від 3 грудня 2018 року ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (Один) рік; за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (Три) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони визначили остаточне покарання у виді 3 (Трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України сторони погодили, що до призначеного покарання за сукупністю злочинів слід частково приєднати невідбуте покарання згідно вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 травня 2018 року та призначити остаточне покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Разом з тим, ч. 4 ст. 469 КПК України визначає, що угода про визнання винуватості може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо … кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості (ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжким злочином (ч. 3 ст. 185 КК України).

Згідно обвинувального акта встановлено, що потерпілими від вказаних злочинів є ОСОБА_7 , житель с. Підзамче, Радивилівського району Рівненської області, та ОСОБА_8 , жителька с. Бугаївка, Радивилівського району Рівненської області.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, надали письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, що підтверджується їх заявами від 3 грудня 2018 року (а.п. 28-31).

Під час підготовчого судового засідання сторони судового провадження, підтримали угоду про визнання винуватості, вважали її обґрунтованою та наполягали на її затвердженні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Разом з тим, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами чинного законодавства, інтересам суспільства чи окремих громадян, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

За угодою обвинуваченому ОСОБА_3 сторони узгодили призначення мінімального покарання визначеного Законом про кримінальну відповідальність, на застосуванні якого не заперечували потерпілі; потерпілі надали згоду на укладення у даному кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Вказані обставини, свідчать про те, що укладення угоди про визнання винуватості не буде суперечити правам та інтересам потерпілих та самого обвинуваченого.

Судом встановлено, що сторони за угодою про визнання винуватості погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 65-68, 70, 71, 185 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Так, речовими доказами у кримінальному провадженні №0000318 визнані електродвигун, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , та велосипед марки «Аист», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 .
Суд приходить до висновку про залишення таких речових доказів у користуванні власників.

Витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта (проведення експертиз) понесені в розмірі 858,00 гривень та 572,00 гривні (всього 1430,00 гривень), що є документально підтвердженими (а.п. 37, 86), а тому відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України такі витрати суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Зважаючи на ту обставину, що Дубенським міськрайонним судом Рівненської області проводиться судовий розгляд кримінального провадження № 0000243, під час якого відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 на час до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, ст.ст. 12, 70, 71, 185 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 3 грудня 2018 року в кримінальному провадженню №0000318 про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (Трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 травня 2018 року та призначити за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (Три) роки 1 (Один) місяць.
До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати (на залучення експерта) в розмірі 1430,00 (Одна тисяча чотириста тридцять) гривень.

Речові докази: електродвигун, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 та велосипед марки «Аист», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , залишити у їх користуванні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .