17.10.2018
Справа № 522/8590/13-к
Провадження № 1-кп/522/1148/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2018 року

Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника- адвоката: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000664 від 9.12.2012 року, стосовно ОСОБА_7 в скоєнні
кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст.122, ч.1 ст. 125, ч.1 ст.121, п.п.1,5,7 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №№0000664 від 09.12.2012 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121, п.п. 1, 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України.
Під час підготовчого судового засідання, прокурор заявила клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки ризики, що були підставою для застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування не зменшились.
Захисник та його підзахисний заперечували проти застосування строку тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов висновку про наступне:
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. У разі відсутності клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування вважається продовженим.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено в тому числі довічне позбавлення волі.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачається основне покарання у вигляді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року» визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Так, суд вважає реальним ризик, що обвинувачений без місця проживання та реєстрації у м. Одесі, може переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину. Зважаючи на кількість злочинів, що ставиться у провину особі, суд вважає реальним ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду кримінального провадження обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 314-316, 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000664 від 09.12.2012 року ОСОБА_7 - задовольнити.
Обрати ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 /шістдесят/ діб в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали становить 60 /шістдесят/ діб, тобто до 15 грудня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3