Справа №216/5006/18
Провадження№1-кп/216/742/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 17.08.2018 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Кірова Кіровської області РФ, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, військослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , на посаді сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти, у військовому званні солдат, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2016 року ОСОБА_4 на добровільній основі уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) від 27.12.2016 року (по стройовій частині) став проходити у цій військовій частині ( НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 , військове містечко № НОМЕР_4 ), на посаді сапера інженерносаперного відділення інженерносаперного взводу інженерносаперної роти.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , на посаді сапера інженерносаперного відділення інженерносаперного взводу інженерносаперної роти вказаної військової частини, у військовому званні «солдат», діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст. 6,11,16,49,127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст.1,3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, та умов укладеного контракту, 03.06.2018 о 08.00 годині не з`явився вчасно на службу без поважних причин до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебував поза її межами без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до 20.07.2018, проводячи службовий час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

20.07.2018 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, самостійно та з власної ініціативи з`явився до військової частини НОМЕР_1 , чим припинив вчинення вказаного злочину.

Під час розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав у повному обсязі, суду пояснив, що 27.12.216 року він уклв кнтракт на три роки про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку з січня 2017 року проходив у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді сапера, у військовому званні солдата. В травні 201 року у нього була відпустка, з якої був зобов`язаний повернутись 03.06.2018 року. У зв`язку з сімейними обставинами, він залишився вдома, за адресою: АДРЕСА_2 . Зранку 20.07.2018 року він добровільно прибув до військової частини, дав пояснення з приводу відсутності на військовій службі. Був відсутній на службі більше місяця. За медичною допомогою до медичних закладів у цей період не звертався. У скоєному кається, просить суд не карати його суворо, при винесенні вироку врахувати його каяття, сприяння правоохоронним органам у розкритті злочину, на утриманні якого двоє малолітніх дітей.

Суд, приймає до уваги, що фактичні обставини ніким не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою провину, підтвердив обставини скоєння злочину; з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що дає суду підстави не сумніватись у добровільності їх позиції, визнає недоцільним досліджувати докази щодо фактичних обставин справи, та вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.4 ст.407 УК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем військової служби за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (тяжкий злочин), характеристику особи винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, на утриманні якого двоє малолітніх дітей (том 1 а.с.78-79), є учасником бойових дій (том 1 а.с.76), негативно характеризується за місцем проходження служби (том 1 а.с.41), його каяття, сприяння розкриттю злочину, відповідно до ст.66 Кримінального кодексу України судом віднесено до обставин, що пом`якшують покарання, та вважає, за необхідне обрати покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, встановлений санкцією статті, яка передбачає відповідальність за скоєний ним злочин, проте, із застосуванням ст.75 КК України, на думку суду, виправлення та перевиховання останнього можливо без ізоляції від суспільства.

Вимог щодо відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В рамках зазначеного кримінального провадження захід забезпечення не обирався.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1