ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/612/19 Справа № 216/1443/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416, відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Кривий Ріг
Дніпропетровської області, громадянки України,
яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській областіпро обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доводи прокурора про необхідність обрання відносно ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через ризики, а саме що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, прокурором жодним доказом не доведено. Також прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, слідчим некоректно зазначені вимоги щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваної, оскільки, первинно просить обрати відносно останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а у разі відмови у задоволенні клопотання, обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що є неприпустимим згідно вимог КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що з огляду на перебування підозрюваної ОСОБА_6 у розшуку, застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Вказує на те, що не допитано всіх свідків, а отже, існує ризик незаконного впливу на них з боку підозрюваної. Також, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має тісних соціальних зв`язків. Вважає, що ОСОБА_6 може знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для досудового розслідування та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваної, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 ці вимоги закону не були дотримані, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про залишення без задоволення клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Як слідує з клопотання та наданих до нього матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416 від 04 березня 2019 року.

18 березня 2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, а саме її дії виразились:

- за ч.3 ст.191 КК України у розтраті майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб;

- за ч.1 ст.366 КК України у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком судово-економічної експертизи №03-19 від 30 січня 2019 року; вилученими в установленому законом порядку документами табелями робочого часу за 2016 рік; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28 січня 2019 року, з якого слідує, що ОСОБА_6 познайомила ОСОБА_9 зі своїм батьком ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_9 надала ОСОБА_10 паспорт, трудову книжку та написала заяву на прийняття на роботу до Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців і надала йому реквізити своєї банківської картки, однак до вищезазначеного центру жодного разу не приїздила та жодної роботи там не виконувала; допитом свідка ОСОБА_11 від 28 січня 2019 року, з якого слідує, що він працював в домоволодінні ОСОБА_10 та за час роботи до Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців не приїздив та жодної роботи там не виконував, приблизно в середині 2016 року ОСОБА_10 звільнив його з роботи, втім, жодних заяв на звільнення ОСОБА_11 не писав та не підписував, при прийнятті та звільненні з роботи він надавав ОСОБА_10 свою трудову книжку, в якій ставилися відповідні позначки.

Враховучи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, перебувала у розшуку в рамках іншого кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, наявність іншого обвинувального акту відносно підозрюваної свідчить про схильність ОСОБА_6 до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Втім, прокурором не доведено ризик, що ОСОБА_6 може знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для досудового розслідування, оскільки на даний час вона працює на посаді майстра ДПТНЗ Міжрегіональний центр професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців, що свідчить про відсутність доступу до документації.
Твердження сторони обвинувачення про існування ризику незаконного впливу на свідків, є необґрунтованими, оскільки прокурор не зазначив, на яких саме свідків може впливати ОСОБА_6 та не надано будь-яких підтверджуючих документів про здійснення впливу підозрюваною на свідків.
Отже, доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційний суд не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо останнього ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише у такий спосіб.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
За таких обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає.
Таким чином, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , та розмір покарання, яке загрожує останній у разі доведення її винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, а також враховуючи відсутність даних про те, що вона схильна до антисоціальної поведінки, апеляційний суд вважає, що запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної можливо, застосувавши відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступного дня, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи вищенаведене апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді на підставі п.2 ч. 3 ст. 407 КПК України - скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року про залишення без задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступного дня, строком до 17 травня 2019 року.
Покласти на ОСОБА_6 , передбачені п.п.1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання або реєстрації; не залишати місце постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4