Кримінальне провадження № 1-кс/760/3950/19
Справа № 760/6725/19
УХВАЛА
СЛІДЧОГО СУДДІ

7 березня 2019 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 20.12.2017 року.

ВСТАНОВИВ:

Як випливає із змісту поданого клопотання, досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 09.04.2009 між Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державним госпрозрахунковим зовнішньоторгівельним підприємством «Спецтехноекспорт» (далі - ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт») та компанією-нерезидентом Global Marketing SP LTD укладено Консультаційну (Агентську) угоду № STE-1-17-A-09, відповідно до умов якої компанія Global Marketing SP LTD, як комерційний посередник, бере на себе зобов`язання здійснити від імені, в інтересах, за рахунок та під контролем ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» заходи (надати послуги) з метою укладання (організації укладання) та подальшого виконання зовнішньоекономічних угод з інозамовником.

02.03.2015 до Консультаційної (Агентської) угоди № STE-1-17-A-09 укладено додаткову угоду № 9.

У подальшому в рамках виконання вказаної додаткової угоди, а саме на підставі підготовлених та погоджених ОСОБА_5 актів виконання робіт від 20.10.2015 № 127, від 04.04.2016 № 137, від 07.11.2016 № 147 та від 25.11.2016 № 150, з рахунку ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» на рахунок компанії Global Marketing SP LTD перераховано належні ДП «Завод 410 ЦА» державні кошти в сумі 2 225 059,41 дол. США.

Досудовим розслідуванням встановлені дані, які свідчать про те, що компанія Global Marketing SP LTD будь-яких послуг пов`язаних з укладанням (організацією укладання) або подальшим виконанням зовнішньоекономічних угод ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» не надавала, що підтверджується, серед іншого показами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших свідків, довідкою спеціалістів Держаудитслужби від 08.05.2018, іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Таким чином, за твердженням обвинувачення, внаслідок протиправних дій службових осіб ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», у тому числі ОСОБА_5 , з рахунку зазначеного держаного підприємства протиправно перераховано на рахунок компанії Global Marketing SP LTD грошові кошти в сумі 2 225 059,41 дол. США.

Через вищевказані дії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 „ ОСОБА_5 та інших, не встановлених на теперішній час, осіб держава в особі ДП «Завод 410 ЦА» недоотримала грошових коштів за договором комісії від 08.01.2009 № STE-l-2-Д/K-09-ОМ/09-01 у сумі 2 225 059,41 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 55 457 117,73 грн., чим спричинено матеріали збитки на вказану суму, що більш ніж у 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах.

Окрім цього, вчинення зазначених протиправних дій завдало нематеріальних збитків у вигляді підриву авторитету України як надійного партнера у сфері військово-технічного співробітництва.

Таким чином, згідно пред`явленої підозри, у період часу з 02.03.2015 по 01.12.2016 ОСОБА_5 своїми вищевказаними умисними діями, які полягали у складанні завідомо неправдивих документів, у тому числі: актів виконаних робіт, кошторису до торговельного проекту за Контрактом, додаткової угоди до консультаційної (агентської) угоди, а також у видачі цих завідомо неправдивих документів державі в особі ДП «Завод 410 ЦА», спричинив збитків на суму 2225059,41 долларів США, що становить 55 457 117,73 грн.

ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри детектив підтверджує зібраними у ході досудового розслідування доказами, що наявні в матеріалах клопотання.

Слідчий суддя погоджується з думкою детектива, викладеного у клопотанні про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, а також незаконно вплинути на свідків в даному кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання з вчинення тяжкого корупційного злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території іноземних держав або тимчасово окупованій територі України.

Підозрюваний володіє паспортами громадянина України для виїзду за кордон, що були пред`явлені слідчому судді під час розгляду клопотання. Підозрюваний не заперечує того факту, що останнім часом він достатньо часто залишав межі країни, а саме в період з 01.01.2017 по 01.09.2018 ОСОБА_5 перетинав державний кордон України 10 разів, у тому числі в напрямку м. Шарджа (Об`єднані Арабські Емірати) м. Пула (Хорватія), м. Афіни (Греція), м. Франкфурт (Німеччина), м. Софія (Болгарія тощо.

Таким чином, підозрюваний має достатньо коштів та можливостей для перешкоджання досудовому розслідуванню та судовому розгляду шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою в інкримінованому правопорушенні.

Така правова позиція цілком узгоджується з уставленою міжнародної практикою. Так, у ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується підозрюваному.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Також в матеріалах кримінального провадження наявні достатні докази того, що у разі обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з його ізоляцією, останній може незаконно вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 безпосередньо пов`язаний із його перебуванням на посаді начальника відділу. При цьому, ОСОБА_11 , якому інкримінується вчинення злочинів за попередньою змовою з ОСОБА_5 , на даний час є керівником вказаного державного підприємства, до повноважень якого, серед іншого, входить: формування адміністрації підприємства, видання наказів та доручень, призначення на посади та звільнення з посад працівників підприємства, застосування заходів заохочення та дисциплінарного стягнення до працівників.

У ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, серед інших, допитано в якості свідків працівників ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», які підпорядковуються ОСОБА_11 в силу займаної ним посади, у тому числі заступник директора ОСОБА_14 , головний бухгалтер ОСОБА_15 , начальник Режимно-секретного відділу ОСОБА_16 .

Таким чином, користуючись авторитетом серед співробітників ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», як колишній керівник, а також службовим становищем його спільників, ОСОБА_5 може здійснювати тиск або іншим чином впливати на співробітників ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», у тому числі тих, які є свідками у кримінальному провадженні.

Таким чином, у разі обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з тимчасовим обмеженням свободи пересування, підозрюваний може здійснювати тиск або іншим чином впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Наведені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, сам або за допомогою підконтрольних йому осіб матиме змогу продовжувати впливати, як на свідків, учасників групи за попередньою змовою, спеціалістів, експертів так і інших учасників кримінального процесу.

Вказані факти свідчать про наявність обгрунтованого ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість незаконного впливу на свідків, експертів чи спеціалістів зі сторони ОСОБА_5 , що є підставою обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладені обґрунтовані ризики та той факт, що ОСОБА_5 , в силу його матеріального становища та зв`язків має реальну можливість вільної зміни свого місця перебування, застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука, чи-то домашній арешт не дасть можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним покладених судом обов`язків.

Разом з тим, слідчий суддя не погоджується із розміром застави, запропонованим в клопотанні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні Європейського суду з прав людини, Мангурас проти Іспанії від 20.11.2010р., суд зазначив, що гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Аналогічна позиція була висловлена Європейским судом з прав людини у справі «Стайков проти Болгарії» від 12 жовтня 2006 року (заява N 49438/99), в якій суд нагадав, що у відповідних прецедентних рішеннях він визначив, що сума застави має встановлюватися з урахуванням коштів, якими володіє сам обвинувачений.

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що «застава» розглядається не як гарантія відшкодування шкоди, а як гарантія явки обвинуваченого на слухання. З огляду на це, її розмір повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу (рішення від 20 вересня 2010 року у справі «Mangouras v. Spain», п. 78; від 27 червня 1968 року у справі «Neumeister v. Austria», п.14).

При цьому, як зауважив Європейський суд з прав людини у рішенні від 3 листопада 2009 року у справі «Piotrоsuch v. Poland» (п. 40), враховуючи, що на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою. Аналогічна позиція ЄСПЛ відображена також у рішенні від 15 листопада 2001 року у справі «Iwanczuk V. Poland» (п. 66) та в рішенні від 13 вересня 2005 року у справі «Skrobol v. Poland» (п. 57).

На необхідності враховувати матеріальне становище особи при визначенні розміру застави Європейський суд з прав людини вказав у рішенні від 7 грудня 2006 року у справі «Hristova V. Bulgaria» (п. 111), у рішенні від 22 грудня 2004 року у справі «Bojilov v. Bulgaria» (п. 60. 61).

Таким чином, враховуючи перелік майна, який є у власності підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний є досить забезпеченою людиною, однак не настільки заможною, щоб мати можливість внести заставу в розмірі більше 55 млн. грн.

А тому враховуючи зазначений фактор, слідчий суддя вважає, що розмір застави 780 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатен забезпечити його явку до детектива, слідчого судді, суду у визначені дні та зможе запобігти зазначеним ризикам.

Виходячи із зазначеного, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити частково.

2. Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

3. Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 780 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1498380 (один мільйон чотириста дев`яносто вісім тисяч триста вісімдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний рахунок:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача 2089

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

4. У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати на першу вимогу до детектива, що здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, а також прокурора, слідчого судді,суду

5. Крім того, у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, а саме з м. Києва, без дозволу детектива, прокурора або слідчого судді;

- повідомляти детектива, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон

6. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово детектива, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

7. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

8. Виконання ухвали доручити батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру Генеральної прокуратури України.

9. Строк дії ухвали в частині дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обов`язків, покладених на підозрюваного пунктом 5 резолютивної частини цієї ухвали, у випадку внесення їм застави по 6 травня 2019 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1