Справа № 523/9409/17
Провадження №1-кп/523/318/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 р. Суворовський районний суд м.Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , захисника законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005650 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянина України, перебуваючої у шлюбі, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2015р., приблизно о 14:00год., ОСОБА_8 , з метою спричинення тілесних ушкоджень раніше знайомому їй малолітньому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибула до Одеського навчально виховного комплексу №1, за адресою: м.Одеса, площа Молоді, 17. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 зайшла в учбовий клас ОНВК №-1, скористалась тим, що класний керівник 5-В класу ОСОБА_10 перебувала в їдальні з частиною дітей і не могла завадити їй, підійшла до малолітнього ОСОБА_9 та діючи з мотивів помсти, схопила його своєю правою рукою за потиличну частину шиї та завдала удар головою до шкільної парти. Від отриманого удару малолітній ОСОБА_9 упав на підлогу, проте ОСОБА_8 підняла його і перехопивши своєю правою рукою за передню частину шиї підняла останнього таким чином, що його ноги не торкались підлоги.

ОСОБА_8 на зауваження сторонніх осіб не реагувала та продовжуючи утримувати малолітнього ОСОБА_9 за шию, штовхнула його до шафи. Після чого, ОСОБА_8 скористалась безпорадним станом потерпілого, продовжила завдавати йому удари дверцятами шафи. Завдавши декілька ударів малолітньому ОСОБА_9 дверцятами шафи, ОСОБА_8 покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку експерта №2386 від 25.09.2015р. у ОСОБА_9 виявлено тілесне ушкодження у вигляді садни шиї, яке не було небезпечним для життя, має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і по цьому критерію відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В ході судового розгляду захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності; обвинувачена підтримала позицію захисника.

В судовому засіданні прокурор, законний представник неповнолітнього потерпілого та захисник законного представника неповнолітнього потерпілого заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту та вважали за необхідне продовжити судовий розгляд і ухвалити рішення після судового розгляду; крім того, законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 просила суд задовольнити цивільний позов.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо

провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до положень ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, відноситься кримінальним законом до злочинів невеликої тяжкості.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_11 інкриміновано, що вона своїми діями завдала умисне легке тілесне ушкодження неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 , тобто вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягала на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.49 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки з дня вчинення злочину минуло понад два роки, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України та ст.49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності та вона не ухилялася від слідства або суду і не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до ст.129 КПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у зв`язку із закриттям кримінального провадження цивільний позов не може бути розглянутий, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КК України, керуючись ст.ст.284 ч.2 п.1, 288, 371, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження №0005650 щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - закрити.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1