Справа № 203/1500/19
Провадження № 1-кп/0203/565/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 14.03.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, проходить службу за контрактом в в/ч НОМЕР_1 , раніше несудимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

На початку липня 2017 року ОСОБА_4 , знаходячись в м. Києві, точне місце та час досудовим не встановлено, придбав у воєнторгу ніж в чохлі за грошові кошти в сумі 200 гривень, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, поклав вказаний ніж до рюкзаку, та став умисно, без передбаченого законом дозволу носити його при собі. 14.03.2019 року, о 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 прибув на станцію Дніпро, розташованого за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11, де знаходячись на першій платформі залізничного вокзалу під час перевірки працівниками поліції на підставі ЗУ «Про Національну поліцію» документів, що посвідчують особу, на їх запитання, чи має він при собі предмети, обіг яких заборонено, ОСОБА_4 повідомив, що має при собі ніж у чохлі, який знаходиться у нього рюкзаку і який він погодився видати. Надалі, під час огляду ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції з належного йому рюкзаку ніж у чохлі, який є холодною зброєю колюче-ріжучої дії - мисливським ножем загального призначення, виготовлений промисловим способом, який ОСОБА_4 , носив при собі без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що знаходячись на в м. Києві, придбав у воєнторгу ніж в чохлі за 200 гривень, поклав його до рюкзаку та почав носити при собі. 14.03.2019 знаходячись на вокзалі у м. Дніпрі, пл.. Вокзальна, 11, де до нього підійшли співробітники поліції для перевірки документів, та на їх запитання, чи має він при собі заборонені предмети, він повідомив, що має при собі в рюкзаку ніж в чохлі, який добровільно видав співробітникам поліції. В скоєному кається.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, як носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, характеризується позитивно, є військовослужбовцем, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.2 статті 263 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Судові витрати в розмірі 1144 гривень 00 копійок за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.

Речовий доказ: ніж у чохлі ( експертний пакет №4030872), який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1144 ( одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1