У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває в користуванні ОСОБА_5 ..
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
власник майна ОСОБА_5
представник власника майна
адвокат ОСОБА_8

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна, а саме автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.12.2018 року клопотання слідчого СВ Кораебльного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_5 ..
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає безумовному скасуванню.

Стверджує, що підозра у вчиненні крадіжки дизельного палива є необґрунтованою, так як він має беззаперечні докази отримання законним шляхом пального, яке він перевозив в своєму авто та слідчим не доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за допомогою знаряддя автомобіля Ford Transit. Крім того, жодній особі не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні.

Вказує, що слідчим не доведено існування підстав для накладення арешту, передбачених ч.3 ст.132 КПК України, проте слідчим суддею вказані порушення проігноровано.

Зауважує, що слідчий суддя не мотивував ухвалу про арешт майна, так як її резолютивна частина не містить положень п.п.4,5 ч.5 ст.173 КПК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Відповідно до ували суду, 10.12.2018 року слідчий звернувся до слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , код (номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу EUROPOS НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_5 , 1957 року народження, що підтверджується полісом №АК/9967060 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України).
В обґрунтування клопотання вказав, що під час досудового розслідування встановлено, що 03 грудня 2018 року о 22:14 год. із заявою звернувся працівник ПАТ "Укрзалізниця" ОСОБА_10 , що близько 21:46 год. по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії, шляхом вільного доступу, з залізничної цистерни, викрадено 50 літрів дизельного палива.

03.12.2018 року з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин кримінального правопорушення невідкладно в період часу з 22:40 годин до 23:10 годин, з метою документування протиправної діяльності та з метою попередження втрати речових доказів, проведено огляд за адресою: м. Миколаїв, вул. 295 Стрілецької Дивізії, 93.

В ході огляду було виявлено та вилучено: автомобіль марки « Ford Transit» з реєстраційним номером: НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 .

Під час досудового розслідування встановлено, що користувачем автомобілю марки «Ford Transit» з реєстраційним номером: НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Накладення арешту слідчий обґрунтовував тим, що вказане майно містить на собі сліди злочину, та має значення для розслідування справи.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя послався на те, що вказаний автомобіль, відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом, та з метою забезпечення його збереження як речового доказу та запобігання можливості його приховування, відчуження, пошкодження, псування, знищення, перетворення, вважав за необхідне накласти арешт на даний транспортний засіб.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак, наведених норм закону слідчим та слідчим суддею дотримано не було.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та клопотання слідчого, в провадженні СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0002646 від 04.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Слідчий звернувшись до слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначив, що 03.12.2018 року під час проведеного огляду за адресою м. Миколаїв, вул.. 295 Стрілецької Дивізіїї 93, було вилучено майно - автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , 1957 року народження, що підтверджується полісом №АК/9967060 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Разом з тим, як вбачається з клопотання про арешт майна, слідчим у клопотанні було зазначено тільки про факт виявлення та вилучення під час огляду місцевості за адресою м. Миколаїв, вул. 295 Стрілецької Дивізії, 93 автомобіля марки «Ford Transit» з реєстраційним номером: НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , що перебуває в користуванні ОСОБА_5 . При цьому, жодного посилання на будь-яку правову підставу, відповідно до якої, слідчий вважав можливим накладення арешту на зазначене майно, ним не наведено. Тобто, із клопотання слідчого не вбачається, яке відношення до крадіжки дизельного пального, що сталася 03 грудня 2018 року о 22:14 год. по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії, шляхом вільного доступу, з залізничної цистерни, має ОСОБА_5 та вилучений у нього автомобіль. Та чи відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, майно з клопотанням про арешт якого він звернувся до суду.
Оскаржувана ухвала слідчого судді також не містить посилання на правові підстави, визначені ст. 170 КПК України, з якими законодавець пов`язує можливість накладення арешту на майно. Слідчий суддя, мотивуючи своє рішення про накладення арешту на майно, лише процитував ст. 170 КПК України, та вказав, що автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Між тим, слідчий суддя в ухвалі не зазначив які, встановлені досудовим слідством дані та фактичні обставини можуть свідчити про те, що автомобіля марки «Ford Transit» з реєстраційним номером: НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , що перебуває в користування ОСОБА_5 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Разом з тим, матеріали кримінального провадження № 0002646 від 04.12.2018 року, та матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про накладення арешту на майно, не містять будь яких даних, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 185 КК України та не містять даних про те, що автомобіль марки «Ford Transit» з реєстраційним номером: НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , що перебуває в користуванні ОСОБА_5 , використовувався як знаряддя злочину, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначене свідчить, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на автомобіль марки «Ford Transit» з реєстраційним номером: НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , що перебуває в користуванні ОСОБА_5 , постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. За такого, апеляційна скарга власника майна ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України,
апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про арешт автомобіля марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває в користуванні ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді