Номер провадження: 11-сс/813/479/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.03.2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0003741 від 21.11.2018 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 15.04.2019 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка, Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що 13.03.2019 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням звернулася старший слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженим прокурором Білгород-Дністровської прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003741 від 21.11.2018 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.03.2019 року задоволено вказане клопотання слідчого та відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15.04.2019 року.

Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що строк тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується 18.03.2019 року, але закінчити досудове розслідування у вказаний строк не видається можливим, оскільки необхідно отримати висновки судово-медичних, судово-медичних криміналістичних, судової трасологічної, комплексної судової молекулярно-генетичної, одорогічної, трасологічної, комплексної судової молекулярно-генетичної, трасологічної, судової молекулярно-генетичної експертиз; допитати свідків та виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України. При цьому слідчий суддя послався на те, що ризики, які існували при обранні запобіжного заходу не зменшилися.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує, що обраний запобіжний захід занадто жорсткий, необґрунтований та такий, що не відповідає нормам законодавства.
Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що в провадженні СУ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0003741 від 21.11.2018 року за фактом вчинення злочину, за наступних обставин.
21 листопада 2018 року, близько 12 год. 50 хв., ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , з двома невстановленими особами, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в салоні автомобілю марки «DODGE Caliber», реєстраційний номер республіки Болгарія: НОМЕР_1 , чорного кольору, під керуванням та у розпорядженні ОСОБА_8 , на якому зловмисники прибули до місця скоєння злочину, розподілили роль кожного з присутніх, у здійсненні нападу на помешкання потерпілої ОСОБА_12 , таким чином, що за ОСОБА_8 , було визначено роль водія та очікування в автомобілі, безпосередньо під час здійснення іншими зловмисниками злочину. При цьому, ОСОБА_8 , було достовірно відомо про намір співучасників на здійснення розбою на помешкання потерпілої, що вказує на наявність прямого умислу в діях ОСОБА_8 , та активну участь у протиправних злочинних діях пособництво, що знайшло своє відображення, в сприянні приховування злочину, наданні знаряддя та засобу для вчинення злочину, що є заздалегідь обіцяним та підготовленим здійсненням усунення перешкод вчиненню злочину.
З цією метою ОСОБА_8 , на протязі приблизно 40 хвилин, залишався за кермом автомобіля та чекав прибуття спільників, спостерігав за навколишнім середовищем, маючи на меті збереження сприятливої обстановки для вчинення злочину його спільниками. Таким чином ОСОБА_13 , володів засобами та мав змогу для відвернення та усунення перешкод вчиненню злочину, чим здійснював пособництво розбою.
В цей час, за умов умисного та активного пособництва ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , який виконуючи подібну до ОСОБА_8 роль, знаходився біля будинку потерпілої та спостерігав за навколишньою обстановкою, інші двоє зловмисників, особи яких, на теперішній час доки невстановлені, шляхом введення потерпілої в оману, відрекомендувавшись потерпілій ОСОБА_12 , співробітниками поліції, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де одразу здійснили напад на потерпілу ОСОБА_12 , та, з метою придушення волі потерпілої до супротиву, стали наносити останній удари в область голови та обличчя, після чого зв`язали потерпілу ОСОБА_12 , заздалегідь підготовленими будівельними хомутами. Після цього, під примусом фізичного та психічного насилля, зловмисники витребували та вивідали в потерпілої ОСОБА_12 , місцезнаходження грошових коштів та матеріальних цінностей, та відкрито заволоділи грошовими коштами та речами потерпілої, а саме: 1300 доларів США, 1500гривень,золотимланцюжком,вагою 4 грами, вартістю 3000 гривень, золотим хрестиком, вагою 1,5 грам, вартістю 1500 гривень, ноутбуком марки «Hewlett-Packard», вартістю 7 000 гривень, шубою з хутра норки, вартістю 10 000 гривень, спричинивши збитку на загальну суму 59 140 гривень, після чого з місця події зникли.
Далі, ОСОБА_8 , тим самим доводячи до кінця свій злочинний умисел,
та здійснивши дії, що свідчать про доведеність ним, вчинення пособництва у розбої до кінця, прийняв участь у розподілі грошових коштів отриманих внаслідок вчинення злочину, таким чином заволодівши 100 доларами США, якими розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, за версією органу досудового розслідування ОСОБА_8 здійснив співучасть у злочині, а саме пособництво у здійсненні нападу з метою заволодіння чужим майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло ОСОБА_12 .
17.01.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України.
18.01.2019 року слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 18.03.2019 року.
14.03.2019 року слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до 15.04.2019 року.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_14 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Мотивуючи не можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою прокурор зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003741 не закінчено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування.
Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків в кримінальному провадженні; виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про можливі причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, та той факт, що існуючі ризики не зменшилися.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і колегією суддів апеляційного суду, встановлено не було.

Доводи захисника про відсутність обгрутованої підозри апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

При розгляді апеляційної скарги захисника, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , пред`явленої на даній стадії досудового розслідування, підтверджується зібраними по справі доказами, які долучені до клопотання слідчого.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, необхідністю проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування ризиків та виконанню вимог ст.ст. 290, 291 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.03.2019 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0003741 від 21.11.2018 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4