ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/846/19 Справа № 206/231/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року про умовно-дострокове звільнення щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, раніше судимого:
-15.11.2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 164, ст.ст. 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки;
У цій справі засуджений 11.10.2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 164, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року засудженого ОСОБА_7 звільнено від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково на 11 місяців 26 днів.
Задовольняючи клопотання суд виходив з того, що ОСОБА_7 відбув більше 1/2 частини призначеного строку покарання. Характеризується позитивно, до праці з благоустрою установи ставиться сумлінно, має 2 заохочення, стягнень не має, відповідно до наданої адміністрацією виправної установи довідки, дбайливо ставиться до майна та предметів установи та відділення СПС, якими користується при виконанні дорученої роботи, працевлаштований на власному виробництві, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Повернення".

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_7 - скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст. 81 КК України.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до записів у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 від 10.03.2018 року Засуджений стає на шлях виправлення, 10.09.2018 року Засуджений став на шлях виправлення, 25.12.2018 року Засуджений довів своє виправлення.
Зазначає, що в ДУ Ігренський виправний центр (№133) утворено комісію із застосування до засуджених заохочувальних норм закону, яка 22.08.2018 року розглядала можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.Згідно протоколу засідання комісії №16 від 22.08.2018 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, оскільки останній не довів свого виправлення.
Вважає, що при розгляді вищевказаної заяви судом не надано оцінку матеріалам справи, оскільки засуджений ОСОБА_7 за весь час відбування покарання мав 2 заохочення (04.04.2018 року та 22.06.2018 року), стягнень не мав. Крім того, суд не врахував особу засудженого ОСОБА_7 , який вже вдруге вчиняє аналогічний злочин і не робить з цього відповідних висновків.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши надані матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом на підставі обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Обґрунтованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. З оскарженої ухвали вбачається, що всупереч вимогам зазначеної правової норми, оскаржена ухвала не обґрунтована та не вмотивована.
Відповідно до положень ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Дослідженням матеріалів встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбув більше 1/2 призначеного строку покарання, характеризується позитивно, до праці з благоустрою установи ставиться сумлінно, має 2 заохочення, стягнень не має, відповідно до наданої адміністрацією виправної установи довідки, дбайливо ставиться до майна та предметів установи та відділення СПС, якими користується при виконанні дорученої роботи, працевлаштований на власному виробництві, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Повернення".
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а факт відмови засудженому раніше в застосуванні до нього положень ст. 81 КК України, на що є посилання в апеляції прокурора, не вказує, що у даному провадженні на час розгляду подання були відсутні дані, які б у сукупності вказували на те, що засуджений довів своє виправлення.
Як видно з журналу судового засідання та технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, в судовому засіданні 15.01.2019 року судом під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 було встановлено, що дитина останнього вже досягла повноліття, а рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська його було зобов`язано сплачувати аліменти саме до повноліття сина. Також суд з`ясував у засудженого його намір працювати після звільнення та погашати наявну заборгованість, яка утворилася внаслідок несплати ним аліментів. До того ж, прокурор ОСОБА_8 , який був присутній під час судового розгляду, підтримав вищезазначене клопотання засудженого, як і представник ДУ ІВЦ №133, а отже будь-яких підстав, передбачених ст.ст. 408, 409 КПК України для зміни чи скасування ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року колегією суддів не встановлено.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст., 404, 405, 537, 539 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4