Справа №592/732/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/60/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , мотивуючи його наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти наявним ризикам.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 12 січня 2019 року близько 23-10 год. умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу ОСОБА_10 тілесні ушкодження у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2019 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено. Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати місце постійного проживання за адресою : АДРЕСА_1 у період часу з 12-00 год. до 08-00 год. ранку наступного дня.

Також, на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язок прибувати за кожною вимогою на визначений час до СВ Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області, прокуратури, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим. Строк дії ухвали встановлено до 11 березня 2019 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді відносно її підзахисного та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 вказує на незаконність ухвали слідчого судді, її постановлення з порушенням норм КПК України та міжнародного законодавства, а також недотримання слідчим суддею вимог закону щодо здійснення повноважень з судового контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розгляду.

Вказує на те, що матеріали додані до клопотання, на підставі яких слідчий суддя дійшов висновку про обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України містять суперечності. Так, зокрема, на думку захисника, механізм нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень її підзахисним за обставин, викладених в повідомленні про підозру, не узгоджується з виявленими в нього тілесними ушкодженнями.

В підтвердження необґрунтованості висновку слідчого судді про існування підозри вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, серед іншого, посилається на копії протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно її підзахисного, медичних документів та витяг з ЄРДР, з яких, як стверджує апелянт вбачається, що тілесні ушкодження її підзахисному були нанесені саме працівниками поліції, а дані рапорту ОСОБА_11 , на думку апелянта, спростовують твердження органу досудового розслідування про заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу ОСОБА_10 .

Стверджує також, що патруль у складі ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_10 не прибував на виклик про бійку біля кафе «Крокодил», що на переконання захисника, підтверджується наявними в матеріалах клопотання даними. Ставить під сумнів зміст складеного відносно її підзахисного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.178 КУпАП, вказуючи при цьому на те, що ОСОБА_7 не доставляли в СОНД на освідування о 03-10 год. 13.01.2019, а також на розбіжності щодо часу проведення такого огляду.

На думку апелянта, покази свідка ОСОБА_13 щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_7 тілесних ушкоджень до прибуття працівників правоохоронних органів, не узгоджуються з даними складеного відносно нього протоколу, в якому такі відомості відсутні.

Крім того, зазначає, що слідчий цілеспрямовано, з метою застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, приховав інформацію щодо фактичного місця проживання підозрюваного.

Викладене, на думку захисника, спростовує твердження органу досудового розслідування про протиправність дій ОСОБА_7 та свідчить про бажання приховати злочин, вчинений відносно її підзахисного працівниками правоохоронного органу.

Стверджує, що оскаржуваною ухвалою не доведено існування ризиків, якими слідчий обґрунтував своє клопотання, а також неможливість застосування до її підзахисного більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт. Звертає увагу, що слідчий суддя не взяв до уваги обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема те, що її підзахисний має постійне місце проживання, родину, засоби для існування, раніше не судимий, збитків не завдано. З огляду на викладене, вказує на порушення слідчим суддею положень ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої захисником апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 13 січня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

13 січня 2019 року о 18-21 год. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, про що складено протокол затримання особи та 13 січня 2019 року о 19-41 год. вручено письмове повідомлення про підозру за ч.2 ст.345 КК України.

15 січня 2019 року слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , у задоволенні якого ухвалою слідчого судді від 15 січня 2019 року було відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певну пору доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В силу вимог ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями п.3 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Висновок слідчого судді про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та обрання домашнього арешту в певний період доби є обґрунтованим та відповідає вимогам ст.ст.177, 178, 181, 183, 194 КПК України.

Так, при перевірці доводів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обгрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, зокрема : копії протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.01.2019 (а.м.п.7), допиту потерпілого від 13.01.2019 (а.м.п.9-11), допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 (а.м.п.13-14, 15-16, 17-19 ), даними рапорту ОСОБА_11 (а.м.п.6), висновками КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня» (а.м.п.12).

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Погоджуючись з указаним висновком слідчого судді та оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про відсутність в матеріалах клопотання достатніх доказів в підтвердження підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Отже, зважаючи на те, що предметом даного розгляду є законність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів не входить в обговорення доводів захисника щодо невідповідності тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого ОСОБА_10 механізму їх нанесення ОСОБА_7 за обставин, викладених в повідомленні про підозру, відсутності в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.178 КУпАП, складеному відносно ОСОБА_7 відомостей про наявність в нього тілесних ушкоджень до прибуття працівників правоохоронних органів.

З цих же підстав колегія суддів не бере до уваги і посилання захисника ОСОБА_8 на те, що матеріалами доданими до клопотання не підтверджується, що патруль у складі ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_10 прибував на виклик про бійку біля кафе «Крокодил».

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри слід визнати безпідставними.

До того ж, як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, слідчим суддею в рамках розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ухвалою від 15 січня 2019 року в порядку ст.206 КПК України було надано доручення уповноваженій особі Сумської місцевої прокуратури провести дослідження фактів, викладених в усних поясненнях підозрюваного ОСОБА_7 щодо застосування до нього фізичного насильства з боку працівників правоохоронних органів та прийняти рішення у відповідності до вимог КПК України, а тому колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про недотримання слідчим суддею вимог закону щодо здійснення повноважень з судового контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розгляду, оскільки викладене свідчить, що слідчим суддею вжито відповідних заходів.

Доводи апелянта про відсутність в провадженні реальних ризиків, якими слідчий обгрунтував клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно її підзахисного, що на думку ОСОБА_8 , залишилося поза увагою слідчого судді, спростовуються матеріалами клопотання та даними, встановленими в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, дійшов обгрунтованого висновку про їх існування з огляду на конкретні обставини вчинення кримінального провадження, у тому числі, що підозрюваний ОСОБА_7 зареєстрований в м. Тирасполь, Республіка Молдова, офіційно не працює, розлучений, тому вірно застосував до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що буде необхідним і достатнім для запобігання наявним ризикам, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, відсутність завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, судимостей в даному випадку не можуть слугувати окремими підставами для застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

До того ж, посилання адвоката ОСОБА_8 на позитивну характеристику її підзахисного як обставину, що не була враховано слідчим суддею при обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то матеріали провадження такої не містять.

За змістом апеляційної скарги захисником не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням, а тому апеляційні вимоги щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не підлягають до задоволення.

Істотних порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого щодо ОСОБА_7 не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2019 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

.