Справа № 761/8610/19
Провадження № 1-кс/761/6238/2019
У Х В А Л А
Іменем України
22 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявника ОСОБА_3

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 759/14627/18, в межах кримінального провадження № 0007488 від 17.09.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року (справа № 759/14627/18, суддя ОСОБА_5 ) було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , іпн НОМЕР_1 .

Заявник зазначає, що арешт на вищевказане майно накладено необґрунтовано, а тому просить слідчого суддю його скасувати.

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 вбачається, що вказане кримінальне провадження направлено за підслідністю до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві.

Отже, клопотання подано до належного суду.

З ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва вбачається, що арешт на квартиру було накладено у зв`язку із тим, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики відчуження цього майна.

Разом з тим вказана підстава не визначена в ч. 2 ст. 170 КПК України, як підстава для накладення арешту на майно.

Крім того, з наявних у слідчого судді матеріалів кримінального провадження не вбачається, що у кримінальному провадженні, з моменту накладення арешту на майно проводяться будь-які слідчі дії направлені на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Також в даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.

підозру не було повідомлено.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.
В порушення вищевказаних приписів КПК України, слідчим не доведено, що майно, на яке накладено арешт, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст. 98 КПК України. Не підтверджено також, що грошові кошти набуті протиправним шляхом.
Вирішуючи питання про скасування арешту майна слідчий суддя враховує загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.
Проте, зі змісту наявних у справі матеріалів не вбачається даних, які б свідчили, що на час розгляду клопотання визначено розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та що вказані заходи забезпечення кримінального провадження є співмірними та пропорційними.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно накладено необґрунтовано, а тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 759/14627/18, в межах кримінального провадження № 0007488 від 17.09.2018 року - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року у кримінальному провадженні № 0007488 від 17.09.2018 року , по справі № 759/14627/18, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , іпн НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1