Провадження №1-в/127/789/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю :
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника Вінницької ВК № 86 ОСОБА_4 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні, в залі суду №13 в м. Вінниці, клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.06.2017 року за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді чотирьох років 6 місяців позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.06.2017 року більш м`яким, яке мотивоване тим, що засуджений позитивно характеризується, має заохочення, порушень режиму не допускав, відбув 1/2 строку покарання. Судове засідання просив проводити без його участі.
Представник Вінницької виправної колонії (№ 86) ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений не працевлаштований в установі, на даний час не довів своє виправлення, а питання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким уже розглядалося адміністрацією Вінницької ВК №86 04.09.2018 року та адміністративною комісією останньому було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що підстави для застосування відносно ОСОБА_5 ст. 82 КК України відсутні через недоведеність поведінкою та ставленням до праці засудженого його виправлення та перевиховання.

Дослідивши клопотання засудженого ОСОБА_5 , заслухавши пояснення представника Вінницької виправної колонії (№ 86) та думку прокурора з приводу заявленого засудженим клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.06.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2018 року ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.01.2017 року по 15.08.2017 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, початок строку відбування покарання 23.12.2016 року, кінець строку 23.11.2020 року.
Відповідно до положень ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно з правилами, визначеними в п. 2 ч.4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Суд погоджується з позицією, висловленою в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», відповідно до якої заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Встановлюючи підстави застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_5 , судом, зокрема, встановлені наступні обставини. Так, згідно характеристики Вінницької виправної колонії № 86, засуджений ОСОБА_5 прибув у Вінницьку виправну колонію № 86 15.06.2017 року із УВП №33 м. Чернівці, де під час перебування режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався. За період відбування покарання у Вінницькій ВК № 86 характеризується посередньо, режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи заохочувався лише один раз, згідно наказу начальника державної установи «Вінницька виправна колонія № 86» №14/ОД від 02.01.2018 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до ОСОБА_5 оголошено подяку.
Щодо оціночних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, які передбачені ч. 3 ст. 82 КК України, то суд враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 звертався до адміністративної комісії установи із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, однак 04.09.2018 року адміністративна комісія установи відмовила засудженому в застосуванні ст. 82 КК України через те, що засуджений не став на шлях виправлення.
Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення, для цього дані про особу засудженого оцінюються їх сукупності, в тому числі дані про попередні судимості.
Так, згідно особової справи ОСОБА_5 , останній являється особою раніше неодноразово судимою за умисні корисливі злочини, останній злочин вчинив після постановлення відносно нього вироку, але до повного відбуття покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.11.2016 року, що свідчить про те, що засуджений належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин, за який на даний час відбуває покарання, ОСОБА_5 не працевлаштований на виробництві установи, навмисно ухиляється від праці, своєю ситуативною позитивною поведінкою, за яку був заохочений один раз адміністрацією установи ВК №86, намагався отримати пільгу на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та фактично він не став на шлях виправлення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність лише формально-юридичних, проте, відсутність в повному обсязі оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , оскільки на підставі повного та всебічного вивчення усіх даних про особу засудженого, суд не вбачає наявності достатніх доказів, які б свідчили, що засуджений став на шлях виправлення, а тому приходить до переконання, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин та виконання мети кримінального покарання, визначеної в ч.2 ст. 50 КК України, тобто як її каральної, так виправної і запобіжної складової.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 50, 82 КК України, ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.2 ст. 186, ст.71 КК України до покарання у виді чотирьох років 6 місяців позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: