Справа № 640/5612/19
н/п 1-кс/640/3764/19
"19" березня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 18.03.2019 надійшло клопотання слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить поновити строк подачі вказаного клопотання про арешт майна як пропущений з поважних причин; розглянути клопотання і винести ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: пластиковий кейс синьо-сірого кольору з рибальським приладдям в середині; вказане майно передати потерпілому під розписку на відповідальне зберігання.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 14.03.2019, приблизно о 17:20 год., знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 78, невстановлена особа, шляхом вільного доступу з автомобіля викрала кейс пластиковий з рибальським приладдям, який належить ОСОБА_5 , чим спричинила матеріальний збиток на суму 7 000 грн.
14.03.2019 у ході огляду місця події у громадянина ОСОБА_6 було вилучено пластиковий кейс синьо-сірого кольору з рибальським приладдям в середині.
Власником вилученого майна являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
На виконання ст. 91, 171 КПК України, 15.03.2019 проводились невідкладні слідчі дії, направлені на встановлення власника та документів або відомостей, які підтверджують право власності на вказані речі. Крім того, 16.03.2019 17.03.2019 є вихідними днями. З об`єктивних причин органом досудового розслідування встановлені зазначені обставини та проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії лише о 18.34 год. 15.03.2019, тобто після закінчення робочого дня у Київському районному суді м. Харкова.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, що було вилучене в ході огляду місця події 14.03.2019.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 19.03.2019 надійшла заява від слідчого Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в якій він просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі у зв`язку з службовою зайнятістю. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 11).
В судове засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
14.03.2019 з 21.00 год. до 21.30 год. проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, каб. 312, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 7-8).
В клопотанні про арешт вилученого майна, сторона обвинувачення просить поновити строк на звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, у зв`язку з тим, що 15.03.2019 проводились невідкладні слідчі дії, направлені на встановлення власника та документів або відомостей, які підтверджують право власності на вказані речі. Крім того, 16.03.2019 17.03.2019 є вихідними днями.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Вказаною статтею передбачається не просто можливість, а й обов`язковість поновлення строку виконання процесуальних дій, пропущеного з поважних причин. Поважність причин визначається слідчим суддею у разі неможливості своєчасного подання відповідного документа через будь-які обставини, що не дозволили учасникові процесу завчасно подати відповідний документ.
Принципом кримінального судочинства є доступ до правосуддя (ст. ст. 7, 21 КПК України), який впроваджує у вітчизняне кримінальне процесуальне законодавство міжнародно-правовий стандарт, який міститься у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання сторони обвинувачення та поновлення процесуального строку слідчому, прокурору на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, пропущеного із поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, із визначенням місця зберігання арештованого майна за адресою: АДРЕСА_1 , з передачею вказаного майна на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_5 , попередивши ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 117, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Поновити процесуальний строк слідчому, прокурору на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, визнавши причини його пропуску поважними.
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 14.03.2019 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, каб. 312, а саме: пластиковий кейс синьо-сірого кольору з рибальським приладдям в середині до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , та передати вказане майно на відповідальне зберігання за цією адресою власнику майна - ОСОБА_5 .
Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1