Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/25/19
Провадження № 1-КП/758/6/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2019 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-кп/758/6/19, справа №758/25/19, кримінальне провадження під час досудового розслідування №0004674 за підозрою
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, перебуває у фактичному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого неофіційно будівельником, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 19 березня 2008 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, 69, 70, 75,76 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 2 роки;
- 23 листопада 2010 року Подільським районним судом міста Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 , ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 03 листопада 2014 року по відбуттю строку покарання;
- 15 червня 2015 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт;
- 20 серпня 2015 року Подільським районним судом міста Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 24 грудня 2015 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч.2 ст.186; ч.4 ст.70; ч.1 ст.71 до 4 років 15 днів позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 27 червня 2018 року;
- 23 листопада 2018 року Подільським районним судом міста Києва за ч.2 ст.190; ст.75; ст.76 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

06 грудня 2018року, близько 18 години 57 хвилин, ОСОБА_3 , перебував за адресою: місто Київ, проспект Правди, 66-А, в приміщенні магазину «Ева-361», який належить ТОВ «РУШ», де побачив вітрину з продажу засобів для гоління та в цей момент у нього виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме: чоловічої бритви «Філіпс стайлер».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до вітрини з продажу засобів для гоління та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав чоловічу бритву «Філіпс стайлер», вартістю 799 грн. 20 коп.
Після цього ОСОБА_3 , заволодівши майном потерпілого ТОВ «РУШ», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
26 грудня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 у порядку передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного. ОСОБА_3 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі беззастережно визнати підозру. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме у виді двох років позбавлення волі.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий чи потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ним угоди.
Вказана письмова згода потерпілого ТОВ «РУШ» в особі представника ОСОБА_6 надана прокурором в судовому засіданні.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Представник потерпілого подав до суду заяву, згідно якої підтримує укладання вказаної угоди.
ОСОБА_3 та його захисник, в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд роз`яснивши права підозрюваного, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин в період іспитового строку, йому підлягає призначення покарання за сукупністю вироків. Однак, враховуючи каяття підозрюваного, наявність у нього тяжких захворювань, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах покарання наближеного до мінімальної межі, які дозволяють вимоги ст.71 КК України.
Суд вважає за необхідне обрати до набрання вироку законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді утримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» з правом внесення застави у розмірі 10 тисяч гривень.
Згідно вимог ст.96-1, 96-2 КК України до ОСОБА_3 підлягає застосуванню спеціальна конфіскація на вартість майна, яке він викрав і використав.
Суд бере до уваги, що судові витрати у справі відсутні.
Речові докази у справі відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 26 грудня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Згідно ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Подільського районного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді двох років одного місяця позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді утримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО», з правом внесення застави у розмірі десять тисяч гривень.
Взяти ОСОБА_3 під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття під варту.
Згідно ст.96-1, 96-2 КК України стягнути в порядку спеціальної конфіскації з ОСОБА_3 сімсот дев`яносто дев`ять гривень 20 копійок як вартість майна, яке він викрав і використав.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 у той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1