Номер провадження: 11-сс/813/543/19
Номер справи місцевого суду: 521/4829/19 1-кс/521/2363/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 березня 2019 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000934 від 20 березня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 березня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000934 від 20 березня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги прокурор обґрунтував тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи вагомість наявних доказів та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду або може продовжити злочинну діяльність та перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни показів.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.
Як зазначив ЄСПЛ у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому, відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в п. 80 рішення від 10.02.2011 р. «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону та судової практики виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є надуманими та суперечать фактичним обставинам справи.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та полягає у тому, що він 20.03.2019 р. в період часу з 08:40 год. по 08:50 год., перебуваючи на розі вулиць М. Малиновського та Рекордної в м. Одесі, біля торгівельного павільйону, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Рекордна 40-д, в ході конфлікту з ОСОБА_10 , який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, діючи умисно, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя іншої людини, умисно завдав одного удару наявним при собі ножем в ліву частину шиї ОСОБА_10 , чим спричинив йому тілесне ушкодження у виді різаної рани м`яких тканин шиї; в подальшому в ході самооборони ОСОБА_10 вибив ніж з рук ОСОБА_8 , чим позбавив останнього можливості довести свій злочинний умисел до завершення.

Зазначена підозра не є предметом оскарження в даному випадку та підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу: протоколом огляду місця події від 20.03.2019 р. (а.с. 9-11); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 20.03.2019 р. (а.с. 12-14); протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.с. 15-16 та 17-9 відповідно) та іншими доказами в їх сукупності.

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині, довела наявність ризиків того, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків в зазначеному провадженні, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищенаведеним ризикам, встановленим слідчим суддею.

Так, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у замаху на вчинення особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі. Однак, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, викладеними в мотивувальній частині ухвали (а.с. 64), звертає увагу на те, що підозрюваний місце вчинення інкримінованого йому злочину не покинув та надав потерпілому першу медичну допомогу; має місце реєстрації та постійного проживання в м. Одесі, за яким добре характеризується (а.с. 43); працевлаштований на посаді менеджера з продажу Одеського відділення ПП «Каштан 2000» та за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 44); є військовим капеланом Військової Ради Духовного Управління капеланів Української вільної церкви християн євангельської віри (а.с. 41-42); має на утриманні дідуся та бабусю; має ряд захворювань та потребує належних умов проживання (а.с. 47-49); раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Посилання прокурора на наявність ризику того, що ОСОБА_8 може продовжити злочинну діяльність, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки такий ризик не підтверджується жодним доказом у кримінальному провадженні.

Також, прокурором під час апеляційного розгляду скарги не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_8 умов обраного йому оскаржуваною ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Натомість, останній з`явився до апеляційного суду для участі в апеляційному розгляді, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що застосований відносно нього слідчим суддею запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в достатній мірі може забезпечити належну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведених ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також характеристику особи підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 177-178, 194, 370, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000934 від 20 березня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4