В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001320 від 03.12.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микілка Котелевського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.10.2014 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців, 19.10.2016 року звільнений по відбуттю покарання, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Копилів Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 01 грудня 2017 року, перебуваючи по вул. Фастівській, що в смт. Борова, Фастівського району, Київської області, на пропозицію свого знайомого ОСОБА_8 про спільне вчинення крадіжки майна з території ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН», директором якого являється ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , погодився.

На виконання вказаної домовленості, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 01.12.2017 року, близько 20 год. 00 хв. прибули на автомобілі марки «Ауді-80» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , до неогородженої території ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН», директором якого являється ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, та корисливу мету, під`їхали до місця розташування плівкових теплиць, після чого вдвох вийшли з автомобіля, та направились в їх бік.

Перебуваючи на вище зазначеній території, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , підійшли до місця розташування плівкових теплиць, де з землі дістали арматурні стійки плівкової теплиці, розмірами 450 кв. м., в кількості 10 штук, вартістю 2463 грн., які поклали до автомобіля ОСОБА_8 , поруч з плівковими теплицями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 помітили металеву бочку, ємністю 40 л., вартістю 70 грн., металеву ринву з покрівель гаражного приміщення, вартістю 1200 грн., та оглядовий люк з технічного водопостачання, вартістю 600 грн., які помістили до автомобіля ОСОБА_8 , після чого з викраденим майном покинули територію ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН» та розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН» в особі директора ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 4333 грн.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи по вул. Фастівській, що в смт. Борова, Фастівського району, Київської області, запропонував своєму знайомому ОСОБА_7 спільно вчинити крадіжку майна з території ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН», директором якого являється ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , на що останній погодився.

На виконання вказаної домовленості, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_7 , 01.12.2017 року, близько 20 год. 00 хв. прибули на його автомобілі марки «Ауді-80» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , до неогородженої території ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН», директором якого являється ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, та корисливу мету, під`їхали до місця розташування плівкових теплиць, після чого вдвох вийшли з автомобіля, та направились в їх бік.

Перебуваючи на вище зазначеній території, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , підійшли до місця розташування плівкових теплиць, де з землі дістали арматурні стійки плівкової теплиці, розмірами 450 кв. м., в кількості 10 штук, вартістю 2463 грн., які поклали до автомобіля ОСОБА_8 , поруч з плівковими теплицями ОСОБА_8 та ОСОБА_7 помітили металеву бочку ємністю 40 л., вартістю 70 грн., металеву ринву з покрівель гаражного приміщання, вартістю 1200 грн., та оглядовий люк з технічного водопостачання, вартістю 600 грн., які помістили до автомобіля ОСОБА_8 , після чого з викраденим майном покинули територію ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН» та розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН» в особі директора ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 4333 грн.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою визнав повністю та підтвердив, що злочин скоїв способом та при обставинах, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що він 01 грудня 2017 року, перебуваючи по вул. Фастівській в смт. Борова Фастівського району Київської області, погодився на пропозицію свого знайомого ОСОБА_8 про спільне вчинення крадіжки майна з території ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН» за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Борова, вул. О. Свірського, 40. Цього ж дня, близько 20 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_8 прибули на автомобілі, який належить ОСОБА_8 , до неогородженої території ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН» та під`їхали до місця розташування плівкових теплиць, після чого вдвох вийшли з автомобіля, та направились в їх бік, де з землі дістали арматурні стійки плівкової теплиці, які поклали до автомобіля, поруч з плівковими теплицями помітили металеву бочку, металеву ринву з покрівель гаражного приміщення та оглядовий люк з технічного водопостачання, які помістили до автомобіля ОСОБА_8 , після чого з викраденим майном зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину свою визнав повністю та підтвердив, що злочин скоїв способом та при обставинах, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що він 01 грудня 2017 року, перебуваючи по вул. Фастівській, що в смт. Борова, Фастівського району, Київської області, запропонував своєму знайомому ОСОБА_7 спільно вчинити крадіжку майна з території ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН», що розташоване за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Борова, вул. О. Свірського, 40, на що останній погодився. Цього ж дня він разом з ОСОБА_7 прибули на його автомобілі до неогородженої території ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН» та під`їхали до місця розташування плівкових теплиць, після чого вдвох вийшли з автомобіля, та направились в їх бік, де з землі дістали арматурні стійки плівкової теплиці, які поклали до автомобіля, поруч з плівковими теплицями помітили металеву бочку, металеву ринву з покрівель гаражного приміщення та оглядовий люк з технічного водопостачання, які помістили до автомобіля, після чого з викраденим майном зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 своєї вини, які погодилися на скорочений розгляд справи, наслідки його обвинуваченим були роз`яснені та зрозумілі, їх винність у вчиненні даного злочину підтверджується матеріалами справи, які ніким не оспорюються.

В силу ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та дав правдиві покази щодо вчиненого ним злочину, раніше судимий: 24.10.2014 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців, 19.10.2016 року звільнений по відбуттю покарання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Відповідно до висновку Фастівського міськрайонного відділу з питань пробації Державної установи «Центр пробації» Філія державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області рівень ризику вчинення повторно кримінального правопорушення ОСОБА_7 , рівень ризику та небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, тому є можливість виправлення та корекції поведінки ОСОБА_7 можливе без позбавлення волі чи обмеження волі на певний строк, а також постановки особи на облік до ЦСССДМ, як особи молодіжного віку з метою надання допомоги соціально-психологічного плану.

Відповідно до висновку Васильківського міськрайонного відділу з питань пробації Державної установи «Центр пробації» Філія державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області рівень ризику вчинення повторно кримінального правопорушення ОСОБА_7 середній, рівень ризику та небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як низький, тому є можливість виправлення та корекції поведінки ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про звільнення від відбування покарання з випробуванням, то Васильківський міськрайонний відділ з питань пробації Державної установи «Центр пробації» Філія державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області пропонує покласти на ОСОБА_7 обов`язок не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_7 ,покарання у виді позбавлення волі, встановленою санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, застосувавши до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, тому йому можливо призначити покарання без ізоляції від суспільства.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та дав правдиві покази щодо вчиненого ним злочину, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до висновку Фастівського міськрайонного відділу з питань пробації Державної установи «Центр пробації» Філія державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області рівень ризику вчинення повторно кримінального правопорушення ОСОБА_8 , рівень ризику та небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, тому є можливість виправлення та корекції поведінки ОСОБА_8 можливе без позбавлення волі чи обмеження волі на певний строк, а також постановки особи на облік до ЦСССДМ, як особи молодіжного віку з метою надання допомоги соціально-психологічного плану.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, встановленою санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, тому йому можливо призначити покарання без ізоляції від суспільства.
Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-372, 373-377, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 27 лютого 2019 року.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 27 лютого 2019 року.

Речові докази оглядовий люк з технічного водопостачання, арматурні стійки з плівкою теплиці в кількості 10 шт., ринви з покрівель гаражного приміщення в кількості 3 шт., металева бочка ємністю 40 л, які повернені ДП «ДГ «Дмитрівка ІС НААН» - залишити у його власності.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1