Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/197/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів судового провадження вбачається, що 04 вересня 2018 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотаннями про звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2018 року на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2019 року у задоволенні даного клопотання відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 , маючи дві непогашені судимості за вироками Козовського районного суду Тернопільської області від 18.06.2009 року та Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2018 року, підпадає під дію п. в) ст. 4 Закон Україну «Про застосування амністії в Україні» тобто амністія до нього не застосовується.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду як незаконну та необґрунтовану, постановити нову про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», вказуючи на те, що у зв`язку з тяжкими захворюваннями, а саме СНІД та туберкульоз, він підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» та підлягає звільненню з місць позбавлення волі від подальшого відбування покарання, а тому на його думку суд відмовив йому у задоволенні клопотання безпідставно та необґрунтовано.

Заслухавши доповідача, в дебатах засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткових покарань.

Згідно ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчинені злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судом, а вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Як правильно зазначив місцевий суд і це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_7 має дві непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення тяжких злочинів, а саме за вироками Козовського районного суду Тернопільської області від 18 червня 2009 року за ч.3 ст.185 КК України та Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2018 року за ч.3 ст.185 КК України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Стосовно доводів засудженого про наявність у нього тяжких хвороб, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 року № 1348/5/572, главою VІ регламентовано Порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.
Медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку.
Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.
З урахуванням результатів медичного огляду засудженого лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку.
На підставі висновку комісії начальник УВП, за якою значиться засуджений, протягом доби після отримання висновку комісії готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою.
Засуджений, щодо якого встановлено наявність підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, залишається в закладі охорони здоров`я ДКВС або закладі охорони здоров`я державної чи комунальної форм власності до прийняття судом остаточного рішення. У разі прийняття судом рішення про звільнення засуджений звільняється безпосередньо із закладу охорони здоров`я ДКВС або закладу охорони здоров`я державної чи комунальної форм власності.
Тобто, у разі наявності у засудженого такого захворювання, яке є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання, згідно з додатком до означеного Порядку, вказане має встановлюватись у встановленому порядку, після відповідних медичних обстежень та висновків медичної комісії, і, внаслідок чого судом може бути прийняте рішення про звільнення такого засудженого від подальшого відбування покарання.
Наразі ж ставиться питання про звільнення засудженого від відбування покарання внаслідок амністії.
Таким чином, висновки місцевого суду про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» є правильними, оскільки вищевказаними статтями законодавець чітко визначив і закріпив у Законі прямі застереження, при наявності, яких особи, а в даному випадку ОСОБА_7 , не може бути звільнений від відбуття призначеного судом покарання, вирок стосовно якого набрав законної сили і приведений до виконання.

Будь-яких процесуальних порушень, неповноту у з`ясуванні обставин даної справи, про які зазначає засуджений в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424, 537 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4