Справа № 202/6987/18
Провадження № 1-кс/202/8140/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

15 листопада 2018 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000754, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000754, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 11.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

14 листопада 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000754, яке було направлено кур`єрською службою 08.11.2018 року.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 14 листопада 2018 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що до УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України звернувся представник ТОВ «Дайкбуд» ОСОБА_5 та надав свідчення, що голова Горьківської сільради Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 вимагає у нього неправомірну винагороду у розмірі 130 000 грн. за підписання, належне фінансування та безперешкодне підписання актів виконаних робіт щодо утеплення КЗ «Горківського НВК» за адресою: с. Горького, вул. Нова, 2.

07 листопада 2018 близько 12.30 години ОСОБА_6 перебуваючи в кафе АЗС «WOG», розташованому в смт. Слобожанське, по вул. Бабенко, 2Б, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на скоєння злочину, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище для отримання матеріальних коштів незаконним шляхом, діючи всупереч інтересам служби, отримав від ОСОБА_5 неправомірну винагороду у розмірі 95000 грн., що являється 10 відсотками від витраченого майна на ремонт КЗ «Горківської НВК», за підписання актів виконаних робіт, наказавши ОСОБА_5 покласти грошові кошти у розмірі 95 000 грн. в автомобіль «NissanJuke» білого кольору д.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 .

07 листопада 2018 на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук. Так, в ході обшуку за вищезазначеною адресою були виявлені та вилучені речі та грошові кошти: грошові кошти в сумі 3150 євро; грошові кошти в сумі 39 543 грн., грошові кошти в сумі 915 доларів США.

Виявлені грошові кошти, були упаковані в поліетиленові пакети, опечатані за участі понятих, учасників та вилучені до СУ ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 40.

Слідчий в обґрунтування необхідності накладення арешту на майно зазначив, що з метою збереження майна для забезпечення конфіскації як вид покарання, просить накласти арешт на майно, яке 07 листопада 2018 року було виявлено та вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 3150 євро; грошові кошти в сумі 39 543 грн.; грошові кошти в сумі 915 доларів США.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути клопотання про арешт майна за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд клопотання за відсутності слідчого не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи зазначену вимогу КПК України, вважаю за необхідне розглянути клопотання без виклику власника майна.
Дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. ( ч. 2 ст. 170 КПК).
Матеріалами клопотання встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000754, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06. 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2018 року надано дозвіл на проведення обшуку приміщень за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
07 листопада 2018 року на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено речі та грошові кошти в сумі 3150 євро; грошові кошти в сумі 39 543 грн., грошові кошти в сумі 915 доларів США.

Оскільки санкція частини 3 статті 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, існує необхідність накласти арешт на майно, яке було вилучене 07.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту майна в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000754 задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке 07 листопада 2018 року було виявлено та вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: грошові кошти в сумі 3150 євро; грошові кошти в сумі 39 543 грн.; грошові кошти в сумі 915 доларів США.

Направити ухвалу слідчого судді власнику майна не пізніше наступного дня після оголошення ухвали.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1