В И Р О К
Іменем України

02 січня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подолянці, Чуднівського району, Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-19.12.2003 Чуднівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
-03.03.2010 Чуднівським районним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,
-11.10.2017 Любарським районним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки 6 місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Шостого травня 2018 року близько 05 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , біля господарського приміщення побачив належний потерпілій ОСОБА_6 велосипед та вирішив повторно викрасти це чуже майно.

З цією метою ОСОБА_4 у цей же час та місці, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та непомітності своїх дій, шляхом вільного доступу із подвір`я вищенаведеного домоволодіння таємно, повторно викрав велосипед потерпілої ОСОБА_6 світло-зеленого кольору марки «Кінетік самурай», вартістю 3058 грн. 33 коп., із яким з місця злочину втік та у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні згаданого злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які повністю відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину іншими учасниками судового засідання також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, але від якого тяжких наслідків не настало, особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів і, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, знову вчинив умисний майновий злочин. Суд також ураховує думку потерпілої, яка у своїй заяві просила суворо покарати обвинуваченого, а також сукупність пом`якшуючих та наявність однієї обтяжуючої покарання обставини.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочину за ст. 194 КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Водночас, суд враховує те, що вироком Любарського районного суду від 11.10.2017 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.

Таким чином, суд вважає, що останньому необхідно призначити покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи у розмірі 572 грн.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного вище покарання невідбутої частини покарання за вироком Любарського районного суду від 11.10.2017, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речовий доказ, а саме велосипед світло-зеленого кольору марки «Кінетік самурай», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - повернути останній.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. витрат на залучення експертів під час проведення судово-товарознавчої експертизи.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Потерпілій, яка не була присутня у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: