Справа № 202/2916/19
Провадження № 1-кс/202/4775/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

02 травня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000381, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 25 квітня 2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

26 квітня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 26 квітня 2019 року.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 24.04.2019 року близько 15 год. 10 хв. на вулиці Тернівська у місті Павлоград Дніпропетровській області навпроти будівлі № 2 сталося зіткнення автомобіля «МАЗ-437041-262» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , 1975 р.н., який виїхав на вулицю Тернівську зі спуску шляхопроводу автодороги Е50 Знам`янка-Луганськ-Ізварине з мопедом «Viper» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , 1985 р.н., який по вулиці Тернівській рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді політравми, правобічного гемотораксу, розриву правої нирки, з якими був доставлений до реанімаційного відділення КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» ДОР».

24.04.2019 року на місці події проведено огляд мопеда «Viper» реєстраційний номер НОМЕР_2 , після проведення якого вказаний транспортний засіб вилучено та направлено для зберігання на територію Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка, 51.

25.04.2019 вилучений автомобіль«МАЗ-437041-262» реєстраційний номер НОМЕР_1 у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.

Автомобіль «МАЗ-437041-262» реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого 26.08.2016 року ТСЦ 1247, належить ПРАТ ДТЕК Павлоградвугілля, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що у разі передачі автомобіля власнику, або його представнику, існує реальна загроза знищення або приховування вказаного транспортного засобу, у зв`язку з тим, що вони є особами заінтересованими у результатах розслідування даного кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що з метою запобігання приховування або знищення речового доказу -автомобіля«МАЗ-437041-262» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чи слідів, залишених на ньому, шляхом приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для забезпечення проведення необхідних оглядів за участі відповідних спеціалістів, призначення в подальшому експертиз, зокрема експертизи технічного стану транспортного засобу, необхідним є застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не явився, натомість надав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд клопотання без його участі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без участі власника майна.

В силу вимог ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено в судовому засіданні, в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження, 25.04.2019 року вилучений автомобіль «МАЗ-437041-262» реєстраційний номер НОМЕР_1 у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «МАЗ-437041-262» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого 26.08.2016 року ТСЦ 1247, належить ПРАТ ДТЕК Павлоградвугілля, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , із подальшим його зберіганням на території Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка, 51.
Заборонити особам, у володінні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, відчуження, розпорядження та використання автомобіля «МАЗ-437041-262» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1