В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001029 від 07 листопада 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севан, республіки Вірменія, громадянина Вірменії, одруженого, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 07 листопада 2018 року, приблизно об 09 годині ОСОБА_7 перебував поблизу території ДНЗ №628, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Митрополита Шептицького, 7-а, де помітив припаркований поблизу території дитячого садка автомобіль «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , поряд з яким не було власника, та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, що знаходилось в салоні вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, ОСОБА_7 підійшов до вказаного автомобіля, після чого використовуючи принесений на місце вчинення злочину інструмент, розбив скло задніх лівих дверей автомобіля. В подальшому, вважаючи, що його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_5 , через розбите вікно проник до салону автомобіля, звідки умисно та таємно викрав сумку чорного кольору, вартістю 250 грн., всередині якої знаходився гаманець, вартістю 200 грн., та грошові кошти в сумі 200 грн, банківські та дисконтні картки, що не мають матеріальної цінності для потерпілого, а також особисті документи на ім`я ОСОБА_8 .
Однак, в цей час вказані дії ОСОБА_5 були помічені свідком ОСОБА_9 , яка в цей час вийшла з території ДНЗ №628 та маючи на меті завадити вчиненню вказаного злочину почала кричати. В подальшому, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії були помічені та оцінюються сторонніми особами, як незаконне заволодіння чужим майном, незважаючи на це продовжив свої злочинні дії та намагався зникнути з місця події. В цей же час, його злочинні дії були виявлені іншими двома свідками, які почали останнього переслідувати та висловлювати вимоги припинити свої злочинні дії. В подальшому, в ході безперервного переслідування вказані свідки затримали ОСОБА_10 .
Тим самим, ОСОБА_7 , виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, а саме відкрито викрасти з салону автомобіля сумку з особистими речами, що належить ОСОБА_4 , загальною вартістю 650 грн та розпорядитись ними на власний розсуд, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий свідками з числа випадкових перехожих в ході безперервного переслідування.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, розмір шкоди, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України, винним визнав себе повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та підтвердив, що намагався викрасти із автомобіля потерпілого сумку з його речами, проте був помічений перехожими та через деякий час затриманий. На теперішній час все що він намагався викрасти потерпілому повернуто, шкоду заподіяну злочином відшкодовано. У скоєному щиро розкаюється. Українську мову розуміє добре.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Винуватість ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; фактичні обставини справи та характер злочинних дій, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 який в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, має малолітню дитину доньку ОСОБА_11 , 2009 року народження, негативних характеристик немає, на спеціальних обліках не перебуває.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах.
Разом із тим, враховуючи визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , добровільне відшкодування завданої шкоди, беручи до уваги особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки, наявність малолітньої доньки, родини, враховуючи конкретні обставини справи, позицію прокурора та потерпілого у судових дебатах, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. ст. 75, 76 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Згідно вимог ст. 96-1; 96-2 КК України суд не застосовує до ОСОБА_5 спеціальну конфіскацію, оскільки майно, що було предметом злочину слід повернути власнику.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Речові докази: сумку чоловічу чорного кольору, паспорт, гаманець, грошові кошти в сумі 200 грн, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, банківські картки, страховий поліс та дисконтні картки, що повернуті потерпілому ОСОБА_4 залишити у його володінні; предмет для гравіювання по камінню (квитанція №014204) знищити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення з 07 листопада 2018 року по 09 листопада 2018 року із розрахунку, що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 1 (одному) дню позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя