ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2413/17 Номер провадження 11-кп/814/72/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження про застосування амністії за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 26.09.2017 року

з участю прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи
Цією ухвалою відмовлено в задоволені спільного подання адміністрації державної установи «Божківська виправна колонія (№16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про застосування до засудженого ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання знову вчинив умисний злочин, а тому на підставі п. «а» ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» до нього не може бути застосовано положення ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу місцевого суду та застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році». Вважає судове рішення щодо нього помилковим.

З повідомлення ДУ «Божківська ВК № 16» від 29.12.2017 року вбачається, що ухвалою Полтавського районного суд Полтавської області від 21.12.2017 року ОСОБА_6 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 07 міс.20 днів. Вибув за адресою АДРЕСА_1 .

Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному сайті апеляційного суду, ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитися продовженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, тривалість часу на протязі якого кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 перебуває в провадженні апеляційного суду, те що апелянту були створені всі умови для реалізації особистого захисту своїх інтересів під час апеляційного розгляду, але останній як вбачається на даний час, не бажає скористатися наданим йому правом на особистий захист та особисту присутність у суді апеляційної інстанції, відсутність із його сторони будь якої цікавості щодо ходу розгляду справи, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції особисто.

За цих обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_6 не бажає повною мірою реалізувати своє право на захист, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Позиції інших учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено випадки, які виключають застосування амністії.
Так, згідно пункту «а» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Як вбачається із матеріалів справи, 26.12.2016 Святошинським районним судом м. Києва ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі. Проте злочин, за який ОСОБА_6 засуджений Святошинським райсудом м. Києва вчинений останнім в період відбуття покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 26.06.2015, яким ОСОБА_6 був засуджений за ч.1 ст. 309, ст. 75, ст. 104 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, який в подальшому був скасований.

В зв`язку тим, що після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання ОСОБА_6 знову вчинив умисний злочин, до останнього не можуть бути застосовані положення ЗУ «Про амністію у 2016 році».

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду про відмову у задоволенні спільного подання адміністрації державної установи «Божківська виправна колонія (№16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про застосування щодо засудженого ОСОБА_6 ЗУ «Про амністію у 2016 році.

Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 26.09.2017 року щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4