КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора - ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9
обвинуваченої - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що з клопотання вбачається, що ОСОБА_6 вчинила злочин невеликої тяжкості, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення вказаного клопотання, оскільки застосування ст. 45 КК України є помилковим та не підлягало застосуванню, а тому ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Заступник прокурора зазначає про те, що матеріали кримінального провадження не містять даних, які б підтверджували такої обставини, як щире каяття, а визнання вини обвинуваченою, свідчить про те, що остання під тиском беззаперечних доказів намагалась уникнути справедливого покарання за вчинене та не бажає нести кримінальної відповідальності за злочин, який умисно та усвідомлено вчинила.
Крім того, заступник прокурора звертає увагу на те, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не містять обґрунтувань, підтверджених належними доказами, які б давали можливість звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності з підстав дійового каяття.
Також апелянт звертає увагу на те, що доказова база матеріалів провадження базується не тільки на показаннях обвинуваченої, але й протоколах допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , висновку експерта № 8-4/2640 від 26 грудня 2017 року.
Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, ОСОБА_6 та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_12 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, яке відповідає вимогам ст. 287 КПК України.
Відповідно до клопотання, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_13 згідно протоколу загальних зборів та протоколу членів правління ОСББ «Ідеал плюс» від 31 березня 2017 року обрана головою правління ОСББ «Ідеал плюс».
Відповідно до пункту 12 частини III статуту ОСББ «Ідеал плюс», затвердженого рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал плюс» згідно з протоколом № 5 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал плюс» від 25 лютого 2017 року, виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається і підзвітне загальним зборам.
Згідно з частиною 2 пункту 12 частини III статуту ОСББ «Ідеал плюс» , правління наділене адміністративно-господарчими функціями, а саме: здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом.
Відповідно до пункту 16 частини III статуту ОСББ «Ідеал плюс», на виконання своїх повноважень, голова правління наділена адміністративно-господарчими функціями:
- забезпечує виконання рішень загальних зборів та рішень правління;
- діє без доручення від імені об`єднання та укладає в межах своєї компетенції договори і вчиняє інші правочини відповідно до рішень правління;
- розпоряджається коштами об`єднання відповідно до затвердженого кошторису та рішень правління, має право першого підпису фінансових документів об`єднання;
- наймає на роботу в об`єднання працівників та звільняє їх, застосовує до них заходи заохочення та накладає стягнення, видає обов`язкові для працівників об`єднання накази у сфері трудових правовідносин;
- за рішенням правління видає довіреності на представництво інтересів об`єднання іншим особам;
- відкриває і закриває рахунки об`єднання в банківських установах та інших фінансових установах, підписує банківські та інші фінансові документи;
- відповідно до рішень правління здійснює інші дії, спрямовані на досягнення мети та завдань об`єднання.
Згідно з пунктом 3 частини III статуту ОСББ «Ідеал плюс» до виключної компетенції загальних зборів належать:
- питання про використання спільного майна;
- попереднє(до їх укладання і погодження умов договорів, укладання на суму що перевищує(-), а також договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина;
Відповідно до пункту 14 частини III статуту ОСББ «Ідеал плюс» до компетенції правління належать:
- укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням;
- скликання та організація проведення загальних зборів співвласників або зборів представників;
Згідно з пунктом 3 частини IV статуту ОСББ «Ідеал плюс» - порядок володіння, користування та розпорядження майном об`єднання визначається загальними зборами.
Так, на праві загального управління та користування у житловому будинку № 3 по вул.. Г. Ващенка в м. Києві, відповідно до рішення загальних зборів членів ОСББ «Ідеал плюс» № 4 від 15 квітня 2016 року ОСББ «Ідеал плюс» належить нежитлове приміщення № 2 загальною площею 17,4 кв. м., та відповідно до рішення загальних зборів членів ОСББ «Ідеал плюс» № 3 від 15 квітня 2016 року належить ОСББ «Ідеал плюс» на праві загального управління та користування нежитлове приміщення № 2а загальною площею 7,7 кв. м.
На початку травня 2017 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді голови правління ОСББ «Ідеал плюс», будучи наділеною адміністративно-господарчими функціями, визначеними статутом ОСББ «Ідеал плюс», в порушення вимог статуту ОСББ «Ідеал плюс», виготовила додаткову угоду № 1 від 3 січня 2017 року до договору № 01-07/16 від 1 липня 2016 року, згідно якої вносились зміни до п. 5.1 договору, а саме: строк дії договору встановлено 31 травня 2017 року, виконала підпис від імені голови правління ОСОБА_10 , яка перебувала на посаді голови правління ОСББ «Ідеал плюс» до 31 березня 2017 року, та поставила відтиск круглої печатки ОСББ «Ідеал плюс», яка використовувалась ОСББ «Ідеал плюс» з 3 квітня 2017 року, з метою подальшого його використання.
Крім того, на початку травня 2017 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді голови правління ОСББ «Ідеал плюс», будучи наділеною адміністративно-господарчими функціями, визначеними статутом ОСББ «Ідеал плюс», в порушення вимог статуту ОСББ «Ідеал плюс», виготовила додаткову угоду № 1 від 3 січня 2017 року до договору №01-05/16 від 1 травня 2016 року, згідно якої вносились зміни до п. 5.1 договору, а саме: строк дії договору встановлено 30 червня 2017 року, виконала підпис від імені голови правління ОСОБА_10 ,яка перебувала на посаді голови правління ОСББ «Ідеал плюс» до 31 березня 2017 року, та поставила відтиск круглої печатки ОСББ «Ідеал плюс», яка використовувалась ОСББ «Ідеал плюс» з 3 квітня 2017 року, з метою подальшого його використання.
Усвідомлюючи, що додаткова угода № 1 від 3 січня 2017 року до договору № 01- 07/16 від 1 липня 2016 року та з 1 січня 2017 року та додаткова угода №1 від 3 січня 2017 року до договору № 01-05/16 від 1 травня 2016 року є підробленою, та те, що, як наслідок її використання, може бути продовжена оплата ОСОБА_11 по оренді нежитлових приміщень №№ 2 та 2а по АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, шляхом надання додаткової угоди № 1 від 3 січня 2017 р. до договору №01-07/16 від 1 липня 2016 року та з 1 січня 2017 року та додаткової угоди №1 від 3 січня 2017 року до договору № 01-05/16 від 1 травня 2016 року ОСОБА_11 для підпису.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
При цьому у клопотанні наведені докази, якими підтверджується винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, зазначено про відсутність потерпілих та не заподіяння шкоди вказаним кримінальним правопорушенням, обставини, встановлені під час досудового розслідування: вчинення злочину невеликої тяжкості, вперше, щире каяття ОСОБА_6 та активне сприяння розкриттю злочину.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 не заперечувала проти обставин вчинення кримінального правопорушення, вказаних у клопотанні, та проти звільнення її від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження із зазначених в клопотанні підстав.
Прокурор, який брав участь у провадженні, не заперечував проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з цих підстав.
Звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, місцевий суд у повній мірі з`ясував усі обставини, що мають значення для прийняття такого рішення, зокрема, встановив, що вона раніше не судима, у скоєному щиро розкаялася, під час досудового розслідування активно сприяла у розкритті злочину, а також те, що внаслідок її дій будь-якої шкоди заподіяно не було, тобто фактично врахував усі ті обставини, що були встановлені досудовим слідством та наведені у клопотанні, і є підставою для застосування норми кримінального закону.
Згідно зі ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.
Щире каяття особи характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого, бажання виправити ситуацію, що склалася, та засуджує свою поведінку.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам досудового розслідування допомоги в установленні невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 підтвердила, що з самого початку досудового розслідування вона підтвердила, що підпис на угодах її, допомагала та сприяла розслідуванню, надавала всі необхідні документи. На час підписання угод вона не знала, що і як треба було робити, та діяла в інтересах ОСББ.
З огляду на вказані вище обставини, колегія суддів доходить висновку, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 вчинила злочин невеликої тяжкості, вперше, щиро покаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, її діями шкоду та збиток не було заподіяно, а тому суд, дійшовши обґрунтованого висновку про дійове каяття ОСОБА_6 , правильно звільнив її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
При цьому колегія суддів вважає, що, хоча у мотивувальній частині ухвали, яка наразі оскаржується, відсутнє посилання на докази вчиненого ОСОБА_6 злочину, це не є безумовною підставою для скасування ухвали, оскільки на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення це не вплинуло.
Будь-яких доказів на спростування обставин, зазначених у клопотанні та встановлених судом першої інстанції, в апеляційній скарзі, як і під час апеляційного розгляду, прокурором не наведено, як і не вказано доказів на підтвердження того, що визнання вини ОСОБА_6 , свідчить про те, що остання під тиском беззаперечних доказів намагалась уникнути справедливого покарання за вчинене та не бажає нести кримінальної відповідальності за злочин.
Враховуючи, що згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є для суду обов`язковим, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

____________________________ _____________________________ ___________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3