Дата документу 11.03.2019 Справа № 321/349/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/104/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 321/349/18
Категорія ст. 185 ч.1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000015 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 28.11.2017 року за ч.2 ст. 345 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.07.2018 року є незаконними та підлягає скасуванню з наступних підстав. Оскаржуваний вирок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження виходячи з наступного.

Згідно вироку суду, він визнаний винним в тому, що приблизно о 18 годині 50 хвилин, 04.01.2018 року діючи з корисливих мотивів, з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по вул. Запорізькій, 13, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Benettoon», вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №1402 від 27.03.2018 року становить 2 266 гривень 67 копійок, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Він стверджує, що крадіжку велосипеда «Benettoon» у ОСОБА_9 від магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » він не скоював, а виявив його в своєму дворі за адресою: АДРЕСА_1 . Після виявлення цього велосипеду, та вважаючи, що вказаний велосипед залишив хтось з його знайомих, їздив на ньому по смт. Михайлівка до тих пір, поки не був затриманий працівниками поліції. При допиті, на вимоги працівників поліції та погрози з їх сторони, повідомив їм, що нібито він скоїв цю крадіжку, обмовивши себе в тому, чого не скоював. При цьому працівники поліції йому обіцяли, що покарання йому буде призначене у вигляді штрафу. Прийнявши їх умови, він не став вимагати захисника та дав покази в яких пояснив, що нібито він скоїв крадіжку велосипеду, постільки його влаштовувало те, що він відбудеться штрафом.

При розгляді справи в суді він теж погодився з обвинуваченням в надії на те, що йому буде призначений штраф. У вироку зазначено про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи, які були встановлені досудовим розслідуванням. Докази його вини у суді не досліджувались. Але, оскаржуваним вироком йому призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі. Він не в повній мірі зрозумів значення, застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки такого застосування.

Стверджує, що його було обмануто працівниками поліції і на їх вимогу він обмовив себе в тому, чого він не скоював. В дійсності, він крадіжку велосипеду не вчиняв, а відповідно він притягнутий до відповідальності за те, чого не скоював і викладені у вироку обставини з цього приводу не відповідають дійсним обставинам.

За таких обставин, судове рішення (вирок суду) не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підлягає безумовному скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції під час якого є за необхідне повністю дослідити всі докази сторони обвинувачення. За наслідком дослідження цих доказів, він доведе, що цей злочин він не вчиняв і є тільки свідком того, що викрадений велосипед він виявив у себе вдома і користувався ним до виявлення його співробітниками поліції.

Просить вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.07.2018 року відносно його, ОСОБА_6 , - скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого та його захисника, у тому числі і в останньому слові, які просили вирок суду залишити без зміни; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково.

Вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 28.11.2017 року у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Початок строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання. У вироку вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, приблизно о 18 годині 50 хвилин 04.01.2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з корисливих мотивів, з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Benetton», який належить ОСОБА_9 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1402 від 27.03.2018 становить 2266 гривень 67 копійок. Після чого ОСОБА_6 зник з місця події, чим отримав можливість розпоряджатися викраденим майном на свій розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Колегія суддів вважає, що обвинувальний вирок районного суду відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вказаних вимог закону при розгляді провадження щодо ОСОБА_6 судом не дотримано.

З матеріалів провадження та звукозапису судового засідання убачається, що ОСОБА_6 повідомив, що свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнає, не заперечує проти обставин, викладених в обвинувальному акті, підтримує показання дані на досудовому слідстві.

Однак судом не було роз`яснено ОСОБА_6 та учасникам процесу повністю вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема не було з`ясовано, по-перше, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники провадження зміст фактичним обставин, по друге, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Враховуючи, що в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зокрема звертає увагу на те, що на вимоги працівників поліції та погрози з їх сторони визнав себе винним у вчиненні крадіжки, обмовивши себе в тому, чого не скоював, колегія суддів вважає, що не з`ясування судом першої інстанції добровільності позиції обвинуваченого у визнанні себе винним, є відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тобто таким порушенням вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких умов вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді провадження суду необхідно усунути зазначені порушення, провести ретельну перевірку доводів обвинуваченого щодо застосування до нього незаконних методів з боку працівників поліції та в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване рішення з викладенням в ньому аналізу доказів і ґрунтовних мотивів його прийняття.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: