У Х В А Л А

м.Фастів Київська область 18 березня 2019 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000075 від 03.08.2017 року,-

в с т а н о в и в :
До слідчого судді звернувся прокурор Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000075 від 03.08.2017 року, правова кваліфікація за ч.1 ст.366 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Фастівського ВП Васильківкого відділу поліції ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000075 від 03.08.2017 року, правова кваліфікація за ч.1 ст.366 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що на території Фастівського району Київської області виявлені земельні ділянки, ймовірно надані у власність з порушенням вимог земельного, водного та іншого законодавства з кадастровими номерами №:03:001:0040, №:03:001:0047, які обєднані в земельну ділянку №6026003:0037 на території Червономотовилівської сільської ради Фастівського району.

Вищезазначені земельні ділянки надані у приватну власність громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , для ведення особистого селянського господарства Головним управлінням Держземагенства у Київській області за рахунок особливо цінних земель та земель водного фонду, в супереч вимог ст.59,149,150 Земельного кодексу України, ст.88 Водного кодексу України.

Відповідно до інформації КДП Київгенінформатика від 30.10.2017 №01-01/526 вищевказані земельні ділянки накладаються на 25 метрову прибережну захисну смугу річки Унава та 100 метрову прибрежну захисну смугу озера.

Відповідно до Публічної кадастрової карти та висновку КДП Київгеоінформатика спірні земельтні ділянки відносяться до земель водного фонду прибрежних захисних смуг річок Унава.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ст.131 КПК України, арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Положеннями п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачене обов`язкове зазначення у клопотанні слідчого, прокурора підстави та мети відповідно положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна, а саме що дані земельні ділянки є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна тощо.

З наданих суду матеріалів клопотання, прокурором зазначено, що арешт на земельні ділянки необхідно накласти з метою збереження речового доказу.

Разом з тим, аналіз клопотання, з яким звернувся прокурор до слідчого судді дає підстави вважати про недостатність доказів про те, що вказана земельна ділянка відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Також, прокурором необгрунтовано наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України та не надав докази цього, як це передбачено ч.2 ст.132 КПК України.

Згідно частини першої ст.172 КПК України, суд зобов`язаний повідомити особу-володільця майна, що належить арештувати, про судовий розгляд поданого клопотання. Проте данних про місцезнаходження володільця, розпорядника або користувача майна чи інших контактів прокурором в клопотанні не зазначено, що унеможливлює його виклик до суду.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, повертає його прокурору, для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.170-172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000075 від 03.08.2017 року повернути прокурору для усунення недоліків та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1