Провадження №11-кп/801/57/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0009017, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 29.12.2015, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2018, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, одруженого, з середньою технічною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного основного та додаткового покарання внаслідок акту амністії п.«є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Вирішено питання процесуальних витрат.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
27.12.2015 біля 18 години, ОСОБА_8 керуючи технічно-справним автомобілем марки «ЗАЗ Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Хмельницьке шосе в напрямку вул. Юності зі сторони вул. Барське шосе, в м. Вінниці, приступив до виконання лівого повороту в напрямку заїзду до території Вінницької районної лікарні, яка розташована за адресою м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 92, не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не дав дорогу транспортним засобам, які рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з технічно - справним мотоциклом марки «Sabur», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку.
Внаслідок даної пригоди згідно з висновком судово-медичного експерта № 1969/27 від 04.03.2016: «у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження: травма лівої нижньої кінцівки - закритий внутрішнє-суглобовий перелом лівої п`яткової кістки без зміщення, зливні підшкірні гематоми м`яких тканин ділянок лівого стегна, лівого колінного суглобу, лівої гомілки, лівого гомілково-ступневого суглобу та ступні; саден ділянок лівої гомілки і лівого гомілково-ступневого суглобу, а також: садно - на заднє-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, синець з садном - на тильній поверхні правої кисті. Вказані ушкодження лівої нижньої кінцівки у ОСОБА_10 не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості».
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 311а від 11.05.2016: «В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «ЗАЗ-Daewoo» ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».
Таким чином, водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2018 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не мав права звільняти обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. «є» Закону України Про амністію у 2016 році, оскільки як встановлено в судовому засіданні в суді першої інстанції у обвинуваченого є рідний брат, який є працездатним, таким чином до обвинуваченого не може бути застосовано вказаний закон.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 частково підтримав доводи апеляційної скарги та просив змінити вирок суду виключивши вказівку про застосування до ОСОБА_8 положення Закону України «Про амністію в 2016 році» та звільнити його від покарання на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 подали до суду клопотання про скасування вироку суду та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності з закриттям провадження у справі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора та клопотання захисника підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються.
Що стосується апеляційної скарги прокурора в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з вироку, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії необережних злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини злочину, пост кримінальна поведінка обвинуваченого, особу обвинуваченого, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак протягом 2013 2016 років 7 разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, позитивно характеризується за місцем проживання, згідно довідок на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, приймає до уваги його вік, стан здоров`я, сімейні обставини, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За наведених обставин призначене судом покарання в межах санкції частини статті в середньому розмірі, а саме у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки є виправданим.
Водночас судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, судом у вироку зазначено, що згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 років, а тому обвинувачений підпадає під дію ст. 1 п. є вказаного, як такий, що на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» мав матір, яка досягла 70-річного віку.
Однак відповідно до п. є ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» зазначено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов' язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, у обвинуваченого ОСОБА_8 є рідний брат ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є працездатним з чого слідує, що до обвинуваченого не може бути застосований вказаний Закон України «Про амністію у 2016 році». Такі дані випливають з наявних матеріалів, а саме запису акту про народження №398 від 09.03.1961 року та заяви про видачу паспорта громадянина України, з яких вбачається, що матір`ю ОСОБА_8 є ОСОБА_11 .
Таке неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність відповідно до п.4 ч.1 ст.409 та п.2 ст.413 КПК України є підставою для зміни вироку суду.
Разом з тим з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України 27 грудня 2015 року та дане правопорушення відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки в разі вчинення злочину невеликої тяжкості за який передбачене покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.
При цьому за змістом ч.5 ст.74 КК України особа звільняється від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.
В даному випадку ОСОБА_8 підлягає звільненню від покарання з зазначених підстав.
Керуючись ст.ст.49, 74 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2018 року у кримінальному провадженні №0009017, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 29.12.2015 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:
Згідно з оригіналом: