Справа № 350/2211/18
Провадження № 11-сс/4808/65/18
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2018 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 14 год. 45 хв. 14 січня 2019 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 доручено здійснювати в установі виконання покарань №12 м. Івано-Франківська.

Визначено обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави в межах п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 92050 грн.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя, зважаючи на вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється останній, особливу тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним, вірогідність переховування підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, характеризуючі дані про особу підозрюваного, що в своїй сукупності доводять наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , оскаржив ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку. Вважає обраний запобіжний захід стосовно його підзахисного занадто суворим і таким, що суперечить практиці ЄСПЛ, а визначену судом суму грошової застави непомірно великою для ОСОБА_8 .

Судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 у розумінні ст. 89 КК України не має судимості, до адміністративної відповідальності не притягався, одружений, має постійне місце проживання та роботи, злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 , не відноситься до злочинів проти життя та здоров`я.

На думку апелянта, слідчим не доведено ризик, передбачений ст. 177 КПК України, та не надано жодного обґрунтованого доказу, який би підтверджував наявність таких ризиків.

Апелянт наголошує, що ОСОБА_8 щиросердечно розкаявся у вчиненому злочині, сприяє досудовому слідству у встановленні об`єктивних обставин справи, свої покази підтвердив під час слідчого експерименту, розуміє невідворотність покарання та не бажає в подальшому вчиняти злочини.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 36820 грн.

В засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. Марко вказав, що постійним місце проживання його є готель, він рахується на посаді директора, але не є власником підприємства і йому не платять. Захисник звернув увагу суду на те, що розмір застави надто великий і підзахисний не може внести таку заставу.

Прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Вказав, що підозрюваний є директором двох підприємств, живе в готелі за який платить кошти. Тому розмір застави, визначений судом є цілком реальним.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, пояснення підозрюваного, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В силу ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Встановлено, що 13.11.2018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 КК України (а.с. 11-12).

Згідно Протоколу допиту підозрюваного від 13.11.2018 ОСОБА_8 зізнався у вчиненні кримінального правопорушення (абз. 2 а.с. 16).

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою постановлена з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного, обґрунтованого висновку про необхідність застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, перевіривши наявність в матеріалах провадження достатніх даних, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, дані про особу підозрюваного (вік, стан здоров`я), доведеність наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що особлива тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховування від суду, спростовує доводи про відсутність ризиків, передбачених п. 1, 5 ст. 177 КПК України, та можливість застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу. При цьому апеляційний суд бере до уваги те, що підозрюваний за місцем реєстрації не живе, а проживання в готелі не усуває ризиків, визначених у ст. 177 КПК України.

Висновки слідчого судді ґрунтуються на практиці Європейського суду з прав людини, та в повній мірі відображені в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо того, що визначена судом застава у розмірі 50-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 92050 грн для ОСОБА_8 , який не є бізнесменом, є непомірною, оскільки, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано та відповідно до приписів ст. 183 КПК України визначив розмір застави, врахувавши, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (крадіжка, поєднана з проникненням). Окрім того, апеляційний суд бере до уваги як аргумент те, що постійне місце праці та оплата за проживання в готелі свідчать про наявність у ОСОБА_8 постійного доходу і спростовують його пояснення.

Застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, на думку апеляційного суду, здійснено з дотриманням вимог закону, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_10 , ОСОБА_11

ОСОБА_5