Справа № 461/1365/19
Провадження № 1-кс/461/1730/19
01.03.2019 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника скаржника адвоката ОСОБА_3
Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним у скарзі. Просить скаргу задовольнити.
Слідчий Галицького ВП ГУНП у Львівський області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.
Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно.
У відповідь на заперечення прокурора, представник скаржника висловив наступні доводи.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Тому, як зауважив представник скаржника, оскільки підготування посадовими особами Львівської міської ради проекту ухвали від 07.06.2018 р. №3585 «Про надання громадянам дозволу на виготовлення документації із землеустрою», зважаючи на наявні у матеріалах досудового розслідування докази про незаконність такої ухвали серед яких, зокрема, відповідь Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 19.09.2018 р. наданої на Адвокатський запит (Вих. 12-09/18 від 12.09.2018 р., архівний витяг № 1506 від 13.10.1953 р. та архівний витяг від 22.01.2010 р. №Г-188, наданий Управлінням земельних ресурсів, який входить до складу Департаменту містобудування Львівської міської ради від 25.09.2018 р. має наслідком шкоду у вигляді неправомірного набуття третіми особами права землекористування на земельну ділянку за адресою: м. Львів, вул. М. Глінки, 8, є підстави для застосування п.1 ч.2 ст.170 КПК України, відповідно до якого арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Представник скаржника, посилаючись на вимоги ст.ст. 98 та 170 КПК України вказав, що земельна ділянка на вул. М. Глінки, 8 у м. Львів, а саме її межі сукупно з наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, перелік яких зазначений вище, і є тим доказом, який підтверджує обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме факт підроблення (фальсифікування) посадовими особами Львівської міської ради документації, на підставі якої останні підготували проект ухвали від 07.06.2018 р. №3585 «Про надання громадянам дозволу на виготовлення документації із землеустрою».
Заслухавши пояснення представника скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Проаналізувавши обставини справи, доводи сторін, обґрунтованість клопотання та відповідність такого вимогам Закону, безпідставність відмови слідчого Галицького ВП ГУНП у Львівський області ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання, а також недотримання останнім встановленої Законом процесуальної форми відмови, беручи до уваги положення ст.ст. 98, 170, 220 та 303 КПК України, суд приходить до висновку, що вимоги скарги слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 21 27, 370 372 КПК України, слідчий суддя,-
Зобов`язати слідчого Галицького ВП ГУНП у Львівський області ОСОБА_5 розглянути подане клопотання про забезпечення кримінального провадження через тимчасове вилучення документів та накладення арешту на майно від 19.02.2019 року та за результатами розгляду клопотання винести мотивовану постанову, копію якої вручити (скерувати) ОСОБА_4 або ОСОБА_3 у встановлені КПК України строки і спосіб.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 05 березня 2019 р.

Слідчий судді ОСОБА_1