Справа № 199/507/19
УХВАЛА

28.02.2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, що має середню освіту, незаміжня, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судима:

- 19.06.2017 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-14.06.2018 відносно ОСОБА_5 Дніпровським відділом поліції ГУНП в Дніпропетровській області за ч.1 ст.309 КК України направлено до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт;

- 24.01.2019 відносно ОСОБА_5 . Дніпропетровською місцевою прокуратурою №2 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України направлено до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт;

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке надійшло до суду 27.02.2019 року, ставиться питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у тому, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час відбування покарання за вчинення корисливого злочину, обвинувальний акт щодо якої за ч.1 ст.309 КК України направлений до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська 14.06.2018, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та в січні 2019 року повторно вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів.

Так, 13.01.2019, близько 16.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Ж/м Сонячний», розташованої біля будинку №54 по вулиці Маршала Малиновського в місті Дніпрі, побачила на землі біля сміттєвого баку сліп-пакет з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, у висушеному та подрібненому стані. Підібравши вказаний сліп-пакет з речовиною рослинного походження, ОСОБА_5 визначила зазначену речовину для себе, як наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс». Після цього, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів, без мети збуту, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 привласнила сліп-пакет із вказаною речовиною та поклала його до правої зовнішньої кишені, належної їй куртки, тим самим повторно незаконно придбала та почала зберігати при собі вказаний наркотичний засіб для власного вживання, без мети збуту. У подальшому, ОСОБА_5 перенесла зазначений наркотичний засіб за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , де в цей же день, 13.01.2019 близько 17.30 години, для зручності пересипала його в 4 паперові пакети і 1 поліетиленовий сліп-пакет та поклала їх до належного їй гаманця. Таким чином, ОСОБА_5 повторно незаконно придбала та почала зберігати вказаний наркотичний засіб при собі, без мети збуту, до 16.01.2019.

Далі, ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне перевезення наркотичних засобів, без мети збуту, поклала гаманець із зазначеним наркотичним засобом у праву кишеню належної їй куртки, 16.01.2019 року в період часу з 04.30 години до 05.00 години, вчинюючи злочин повторно, незаконно перевезла вказаний наркотичний засіб на автомобілі служби таксі марки «Шевроле Лачетті», державний номерний знак НОМЕР_1 , від місця свого мешкання: АДРЕСА_1 , до будинку АДРЕСА_2 , де вказаний автомобіль був зупинений працівниками поліції, які відповідно до ст.ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» провели превентивні заходи, а саме: згідно з п.4 ст.32 «Перевірка документів» - якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; згідно з п.2 ст.34 «Поверхнева перевірка» поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. На запитання працівників поліції чи є у ОСОБА_5 заборонені в обігу предмети, остання відповіла що зберігає при собі 4 паперових згортки та один сліп-пакет з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, у зв`язку із чим співробітниками поліції була викликана слідчо-оперативна група Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Так, у ході проведеного огляду 16.01.2019 року, у період часу з 06.00 години до 06.45 години за вищевказаною адресою, слідчому СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_9 у присутності двох понятих, ОСОБА_5 із правої кишені належної їй куртки дістала гаманець, усередині якого знаходились 4 паперових згортки та 1 сліп-пакет з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, які були надані нею для огляду та вилучені протоколом від 16.01.2019.

Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/253 від 24.01.2019 року, надана на експертизу 23.01.2019 року подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масами: 5,247 г, 0,418 г, 0,493 г, 0,405 г, 0,231, вилучена у ОСОБА_5 за адресою м.Дніпро, вул.Обоянська біля буд.19, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 4, 754 г, 0,378 г, 0,448 г, 0,368 г, 0, 210 г., загальна вага вилученої речовини становить 6,158 г.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України.

16.01.2019 року даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, правова кваліфікація ч. 1 ст.309 КК України.

27.02.2019 умисні дії ОСОБА_5 були перекваліфіковані з ч.1 ст.309 КК України на ч.2 ст.309 КК України.

27.02.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Про наявність обґрунтованої підозри у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, що кваліфікується за ч.2 ст.309 КК, підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчать наступні докази:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 16.01.2019;

-рапорт працівника УПП в Дніпропетровській області;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протокол огляду від 16.01.2019;

-висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/253 від 24.01.2019 року.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки остання, знаючи про покарання за вчинений нею злочин, у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, може переховуватися від органу слідства, прокуратури та суду; незаконно впливати на свідків ( п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки не всі свідки по даному кримінальному провадженні допитані; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність ( п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки вона раніше судима та в період відбуття покарання скоїла новий умисний злочин, крім того притягнена до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, а також те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила середньої тяжкості кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.309 КК України, карається позбавленням волі на строк від 2 до 5 років.

У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання та обрати підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_5 свою вину визнала, просила застосувати інший захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки вона має на утриманні та виховує трьох малолітніх дітей.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого частково та застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходячи з наступного.

Відповідно до Витягу з ЄРДР за №0002029 внесені відомості про те, що відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №000083 від 16.01.2019 зафіксовано, що 16.01.2019 року під час несення служби у складі екіпажу Легіон №121 за адресою: м. Дніпро, вул. Обоянська біля буд. 19 був помічений автомобіль «Шевроле лачетті», д/з НОМЕР_1 , із ознаками ДТП. Під час поверхневої перевірки пасажирки вищевказаного ТЗ гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає у АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 5 шт. згортків з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, зовні схожу на наркотичну (ЖЄО 1496).

27.02.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2 ст.309 КК України, яке було вручено їй особисто.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні №1-р/2017 від 23 листопада 2017 року, тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частини перша, друга статті 194 КПК України).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівника УПП в Дніпропетровській області; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду від 16.01.2019.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення. Так, вказана норма забороняє переміщати тягар доведення необхідності звільнення на особу, щодо якої вирішується питання про позбавлення її волі.

Крім цього, у рішеннях Європейського суду з прав людини "Харченко проти України" (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року), "Белевицький проти Росії" (п.п.111-112 рішення ЄСПЛ від 1 березня 2007 року) зазначено, що слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слідчому судді, суду при розгляді відповідного питання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним з найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема йдеться про застосування домашнього арешту), у багатьох випадках навіть не розглядається.

Європейським судом з прав людини у справах «Вемгофф проти Німеччини», «Летельєр проти Франції», «Смирнов проти Росії» визначено, що тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушення громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Однак, всупереч викладеному, органом обвинувачення не надано жодних вагомих доказів, які б посвідчували факти можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, вчинення дій для перешкод кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно з вимогами ст.178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який не досяг пенсійного віку та не має підтверджених медичними документами тяжких або хронічних захворювань;

4) відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців;

5) відсутність у підозрюваного постійного місця роботи;

6) відсутність відомостей про негативну репутацію підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має постійного джерела доходу;

8) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше.

Європейським судом зазначається, що у всіх випадках, коли ризик ухилення підозрюваного (обвинуваченого) від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного (обвинуваченого) має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення у справах «Вранчев проти Сербії» від 23 вересня 2008 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Буров проти України» від 17 березня 2011 року, «Цигоній проти України» від 24 листопада 2011 року).

Під час розгляду клопотання, прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам. Доказів необхідності застосування до підозрюваного саме найсуворішого запобіжного заходу і неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, прокурором не наведено.

Водночас, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з трьома дітьми, матір`ю та братом, від слідства не переховується, за місцем проживання характеризується позитивно..

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.110,131,132,176,177,178,181,183,184,186,193,ч.4 ст.194, ст.ст.195, 196, 197, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити підозрюваній ОСОБА_5 залишати житло цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду строком до 28 квітня 2019 року.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язок прибувати до слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора або суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом до 28 квітня 2019 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ, який здійснює кримінальне провадження Амур-Нижньодніпровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язок вважається скасованим.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1