Справа № 199/1080/19
В И Р О К
іменем України
12 лютого 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000159, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 30 січня 2019 року, близько 11:30 год. перебував в приміщенні кафе «Бонжур», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, 1, де в ході розмови з раніше йому знайомою потерпілою ОСОБА_4 , побачив у останньої в руках грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень, які потерпіла поклала до належного їй гаманця чорного кольору, що знаходився в її сумці. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення зазначеного чужого майна, при цьому грошові кошти в сумі 400 гривень він визначив як предмет свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_6 30 січня 2019 року, біля 11:40 год., реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у приміщенні кафе «Бонжур», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, 1, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, бо потерпіла ОСОБА_4 відійшла до барної стійки вказаного кафе, залишивши гаманець з грошовими коштами в сумці на столі, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав з гаманця майно ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти в сумі 400 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень, в кількості двох штук. Після чого, ОСОБА_6 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, з таємно викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 400 гривень.
ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав в повному обсязі свою винність у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, та показав, що 30 січня 2019 року він зустрів свою знайому ОСОБА_4 , котра гуляла з дитиною на вулиці, і вони близько 11:00 год. зайшли до кафе «Бонжур» на вул. Шолохова м. Дніпро. ОСОБА_4 пішла до бару замовити собі чаю, а він залишився за столиком разом з дитиною. Коли ОСОБА_4 йшла до бару, він побачив, як та виймала гроші з гаманця, і сам гаманець потім залишила в сумці на столі. В цей момент він вирішив взяти ці гроші. Пояснити свій вчинок він не може. Поки ОСОБА_4 замовляла чай, він взяв з гаманця дві купюри та поклав до кишені своєї куртки. Коли ОСОБА_4 повернулася до столика, він послався на зайнятість та пішов. Десь через 20 хвилин його зупинила патрульна поліція і він в подальшому слідчому поліції видав ті 400 гривень, які він забрав у ОСОБА_4 . Зазначає, що він у вчиненому розкаявся, повністю відшкодував ОСОБА_4 моральну шкоду і та його вибачила.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_6 є її знайомим. 30 січня 2019 року вона гуляла на вулиці з дитиною і зустріла останнього. Вона запропонувала ОСОБА_6 зайти до кафе, бо замерзла і хотіла випити якийсь гарячій напій. Той погодився і вони зайшли до кафе «Бонжур» на вул. Шолохова м. Дніпра. Там вона взяла з гаманця одну купюру та пішла на барну стійку купити чай, а гаманець з двома купюрами по 200 гривень поклала до дитячої сумки, яку залишила на столику, біля котрого сидів ОСОБА_6 з її сином. Коли вона повернулася до столика з чаєм, ОСОБА_6 попрощався і пішов. Це було близько 11:40 год. Через короткий проміжок часу вона клала до гаманця решту від чаю і виявила, що 400 гривень зникли. Вона одразу викликала поліцію і ті впіймали обвинуваченого з її грошима. Викрадене їй повернуте в повному обсязі. Підтверджує, що ОСОБА_6 , окрім майнової шкоди, повністю відшкодував їй моральну шкоду, вона його вибачила і просить суворо не карати.

За протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), ОСОБА_4 просить органи поліції вжити заходів до малознайомого хлопця на ім`я ОСОБА_7 , який шляхом вільного доступу скоїв крадіжку грошових коштів, що мало місце 30 січня 2019 року біля 11:40 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, б. 1, кафе «Бонжур».

Згідно протоколу огляду предмету, 30 січня 2019 року в період часу з 11 год. 45 хв. до 12 год. 00 хв. слідчим поліції за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, б. 1, оглянуто та вилучено добровільно надані ОСОБА_6 дві купюри номіналом по 200 грн.

Постановою слідчого від 30 січня 2019 року вказані купюри визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілій.

У відповідності до протоколу перегляду компакт-диска з відеозаписом, 31 січня 2019 року слідчим поліції за участі ОСОБА_6 оглянуто компакт-диск з відеозаписом із камер відеоспостереження кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому зафіксовано момент таємного викрадення ОСОБА_6 грошових коштів з гаманця потерпілої.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, є умисним, закінченим, корисливим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань та його значимість для потерпілої, той факт що викрадене майно потерпілій повернуте і остання не має будь-яких претензій до обвинуваченого, відомості про особу ОСОБА_6 .

Останній є таким, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді штрафу у межах санкції відповідної статті особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення більш суворих видів покарання не встановлені, і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Питання про подальшу долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: дві купюри номіналом по 200 грн. залишити ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

12.02.2019