Провадження № 1-кп/243/240/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

За участю:

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8

Захисника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду №4 м. Слов`янська, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обраний у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Суд, з метою підготовки до судового розгляду, вислухавши думку учасників процесу, які вважали, що справу можна призначити до судового розгляду, приходить до наступного висновку:

1.Справа підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області.

2.Справа розглядатиметься у відкритому судовому засіданні.

3.До судового розгляду необхідно викликати прокурора, потерпілу, захисників обвинувачених та доставити під вартою обвинувачених.

18.01.2019 року до суду від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт (а.с.178,179).

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав, надане ним клопотання про заміну запобіжного заходу, та просив суд його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу, необхідно відмовити, з наступних підстав.

Суд, не погоджується з доводами обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Так відповідно до КПК України, обвинувачений має право звернутися з клопотанням про заміну запобіжного заходу.

В той же час, суд не відхиляє доводів на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Крім того, з матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 раніше судимий, йому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецедентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» 1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ «Вемгофф проти Німеччини» 1968 року).

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено.

Суд, також вважає, необґрунтованими твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість забезпечення належної поведінки шляхом обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та не можуть бути прийняті судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення.

Вищевказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_7 свідчать про наявність і на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, у зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м`який запобіжний захід для запобігання цьому ризику, тому суд, з урахуванням положень частини 5 статті 176 КПК України, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення Едуард Шабалін проти Росії від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_7 з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність визнання його вини за висунутим обвинуваченням, у вчиненні злочину ч. 3 ст. 187 КК України, тому суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, а також обрання або зміни обвинуваченому запобіжного заходу немає.

Таким чином, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314 КПК України,

У Х В А Л И Л А :

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 годину 30 хвилин 14 лютого 2019 року у приміщенні Слов`янського міськрайонного суду за адресою: вул. Добровольського, 2 м. Слов`янськ Донецької області.

В задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу відмовити.

Викликати в судове засідання:

-Прокурора, відповідно до постанови про призначення прокурорів Артемівської місцевої прокуратури

-Захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

-Доставити під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

-Потерпілу ОСОБА_10

-Свідків, відповідно до обвинувального акту.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 тримання під вартою в Державній установі Бахмутська установа виконання покарань (№ 6), залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06.02.2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_11