УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за скаргою ОСОБА_3 на постанову від 22.11.2018 року слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000311 про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 22.11.2018 року у кримінальному провадженні №0000311, про відмову у визнанні потерпілим. Скаржник посилається на те, що слідчим не взято до уваги той факт, що він в результаті ДТП, яке відбулося 01.08.2015 року та яке безпідставно закрите слідчим ОСОБА_5 , отримав матеріальну та моральну шкоду.

В судовому засіданні скаржник наполягає на задоволенні скарги.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження №0000311, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

01.11.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000311, зареєстровано кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України.

20.11.2018 року ОСОБА_6 подав слідчому ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , який розслідує кримінальне провадження №0000311 клопотання про визнання його потерпілим.

Постановою слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 22.11.2018 року відмовлено у задоволенні поданого ОСОБА_6 клопотання щодо визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.366 ККУкраїни, про що останньому було повідомлено листом №12626/121/24-2018 від 23.11.2018 року.

У відповідності до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи ОСОБА_6 у визнанні його потерпілим, слідчий у постанові від 22.11.2018 року послався на те, що відсутні будь-які відомості (докази), які б свідчили про те, що вказаним кримінальним правопорушенням останньому було завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Слідчий обґрунтовано застосовує у постанові ч.5 ст.55 КПК України, якою визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до п.4 узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» саме правильність застосування слідчим або прокурором ст.55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Системний аналіз змісту ст.55 КПК України на предмет того, хто є потерпілим у кримінальному провадженні, дає однозначні підстави вважати, що це особа, якій кримінальним правопорушенням, вчиненим іншою особою, заподіяно збитки. В даному ж випадку, в ході досудового розслідування не встановлено будь яких даних, котрі б вказували на наявність збитків, заподіяних ОСОБА_3 в ході кримінального провадження, що розслідується за статтею 366 КК України.

Тобто, кримінальне провадження №0000311 стосується факту внесення неправдивих відомостей до офіційного документу, а саме, до постанови про закриття кримінального провадження, яке здійснювалося за статтею 286 КК України і саме в межах того провадження ОСОБА_3 був визнаний потерпілим у зв`язку з пошкодженням його автомобіля. Діюче кримінальне провадження випливає із вказаного, але не пов`язане з ним настільки, аби заявник автоматично став у ньому потерпілим. Клопотання ОСОБА_3 від 20.11.2018 року не містить жодних відомостей про те, у зв`язку з якою шкодою він вважає себе потерпілим у кримінальному провадженні.

Таким чином, вважаю, що постанова від 22.11.2018 року про відмову в визнанні потерпілим є вмотивованою, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст.40, 55, 110, 220 КПК України. Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження №0000311, тому у задоволенні поданої ОСОБА_3 скарги на даній стадії досудового розслідування, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 22.11.2018 року слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000311 про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя