Справа№751/4959/18
Провадження №1-кп/751/262/18
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2018 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004023 від 09.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Менського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді тренера викладача з тяжкої атлетики в КЗ «Обласна дитячо-юнацька спортивна школа з олімпійських видів» Чернігівської обласної ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

Встановив:

09.06.2018 року, близько 05 год 45 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля буд. № 50 по вул. Івана Богуна у м. Чернігові, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, безпосередньо пов`язаних з виконанням потерпілою своїх службових обов`язків по припиненню вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення та складання щодо останнього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-2 КУпАП, достовірно знаючи, що інспектор взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_6 знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, перебуває у форменому одязі та є працівником правоохоронного органу, підійшов до потерпілої та наніс їй один удар кулаком правої руки в обличчя, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, травматичного артриту лівого скроменево-нижньощелепного суглобу, гематоми, набряку та забою м`яких тканин зліва, які відповідно до висновку судової медичної експертизи №377 від 16.07.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, визнав і показав, що він повністю погоджується з пред`явленим обвинуваченням. Однак, цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині моральної шкоди визнав частково на суму 10 000 грн, матеріальну шкоду відшкодував повністю. З приводу скоєного пояснив, що був у стані алкогольного сп`яніння, а тому не дуже пам`ятає, що сталося. Підтвердив, що був зупинений шляхом переслідування, а потім вдарив потерпілу. Щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати та просив вибачення у потерпілої.

Крім визнання вини самими обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України підтверджується показами потерпілої, письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що 09.06.2018 року, перебуваючи на службі по вул. Любецькій отримала повідомлення, що по вул. Мстиславській був зупинений автомобіль, але після зупинки він зник, а тому екіпажі почали переслідування. Коли їхали по зустрічній полосі побачили, як назустріч рухався автомобіль під керуванням обвинуваченого. Було включено червоні сигнальні вогні та гучномовець, але водій не зупинявся. Після переслідування водія було зупинено. Вона найперша вибігла з автомобіля, пересвідчилася, що в руках у нього нічого немає, а тому підійшла до нього, доторкнулася до лівої руки і в цей час він правою рукою, кулаком вдарив її в обличчя. Від удару вона впала в бік автомобіля. Через декілька секунд екіпаж підбіг та затримав обвинуваченого. В цей час викликали карету «Швидкої допомоги». Було видно, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, він не міг відповісти навіщо її вдарив. В цей же день вона була доставлена до наркологічного диспансеру, Чернігівського ВП, а потім госпіталізована. Цивільний позов підтримала повністю. Зазначила, що матеріальну шкоду обвинувачений відшкодував повністю тільки тоді, коли дізнався про цивільний позов у кримінальному провадженні. Моральну підтримує в повному обсязі. Вказує, що вона пов`язана з тим, що отримала стрес після подій, які сталися 09 червня 2018 року. Крім того, після струсу мозку у неї довго боліла голова, але вона була вимушена нести чергову службу. Просила застосувати до обвинуваченого мінімальне покарання без позбавлення волі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується:

- витягом з наказу №330 о/с від 05.04.2018 року ОСОБА_6 призначена інспектором взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області (а.п.94);

- розстановкою сил та засобів 2 роти БУПП у Чернігівській області та графіком чергування БУПП в Чернігівській області вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 у період часу з 20-00 08.06.2018 - 08-00 09.06.2018 року була на чергуванні (а.п.85,93);

- заявою ОСОБА_6 від 09.06.2018 року, відповідно до якої остання просить вжити заходів до ОСОБА_3 , який наніс їй тілесні ушкодженні під час виконання службових обов`язків та несення служби (а.п. 49);

- протоколом огляду місця події від 09.06.2018 року та ілюстративною таблицею до протоколу, відповідно до яких предметом огляду є ділянка місцевості по вул. Чорновола, 23 у м. Чернігові (а.п.50-52);

- висновком КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» Чернігівської обласної ради від 09.06.2018 року щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.п.53);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.06.2018 року, відповідно до якого був затриманий ОСОБА_3 (а.п.57);

- висновком судово-медичної експертизи №377 від 13.06.2018 року, відповідно до якого у громадянки ОСОБА_6 малися тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, травматичним артритом лівого скронево нижньощелепного суглобу, гематомою, набряком та забоєм м`яких тканин обличчя зліва, котрі виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів руками, ногами з боку сторонніх осіб і в сукупності, як наслідок травматичного процесу, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; не виключена можливість, що комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 міг утворитися 09.06.2018 року, як це вказано в ухвалі суду про призначення експертизи; виходячи із кількості ушкоджень, описаних в наданій на судово медичну експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_6 , їх характер та розташування, можна припустити, що вона могла піддатися впливу, які мінімум однієї травмуючої дії. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , утворення їх комплексу при падінні з висоти власного зросту на площину, вважає, не можливим. Не виключена можливість, що комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , вона могла отримати при падінні з висоти власного зросту на площину при попередньому наданні тілу прискорення (нанесення удару в ділянку голови) (а.п.74-79);

- протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстративною таблицею до нього від 04.07.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході якого потерпіла добровільно погодилася на проведення цієї слідчої дії, в деталях продемонструвала як обвинувачений 09.06.2018 року наніс їй удар в нижню щелепу (а.п.104-108);

- протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстративною таблицею до нього від 09.07.2018 року за участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого останній добровільно погодився на проведення цієї слідчої дії, в деталях продемонстрував як обвинувачений 09.06.2018 року наніс потерпілій удар в нижню щелепу (а.п.109-112);

- протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстративною таблицею до нього від 09.07.2018 року за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого останній добровільно погодився на проведення цієї слідчої дії, в деталях продемонстрував як обвинувачений 09.06.2018 року наніс потерпілій удар в нижню щелепу (а.п.113-115);

- протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстративною таблицею до нього від 09.07.2018 року за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого останній добровільно погодився на проведення цієї слідчої дії, в деталях продемонстрував як обвинувачений 09.06.2018 року наніс потерпілій удар в нижню щелепу (а.п.116-118);

- протоколом огляду речей, а саме оптичного диску DVD-R від 18.07.2018 року та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом під назвою «DR054228.AVI», відповідно до якого від 09.06.2018 року о 05 год 46 хв службовий автомобіль, в якому встановлено відеореєстратор рухається по м. Чернігову. Коли ВІКІНГ-115 прямує по вул. Чорновола, в полі зору з`являється ще один службовий автомобіль та автомобіль ВАЗ 21099 днз НОМЕР_2 . Потім всі автомобілі зупиняються неподалік будинку №50 по вул. Богуна та автомобіля ВАЗ 21099 виходить ОСОБА_3 , а із службового автомобіля екіпажу №152 - ОСОБА_6 , яка направляється в сторону ОСОБА_3 . Коли потерпіла підійшла до обвинуваченого вона торкається його лівої руки, після чого ОСОБА_3 їй удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи. Після нанесеного удару співробітники поліції застосовують до ОСОБА_3 фізичну силу та спеціальні засоби кайдани (а.п.99,119-121).

Вищезазначені докази не оспорюються обвинуваченим з приводу їх достовірності та допустимості.

Порушень норм КПК України, які відповідно до ст.. 86,87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.

Оцінюючи вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

За вищевказаних обставин, суд вважає доведеною повністю винуватість ОСОБА_3 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а його дії кваліфікуються за ч.2 ст.345 КК України.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, також враховує, що обвинувачений одружений, на утриманні має малолітнього сина, 2008 року народження, офіційно працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивну характеристику з місця роботи. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого, досудова доповідь уповноваженого органу пробації щодо особи обвинуваченого, відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого зокрема, його відношення до скоєного, позицію потерпілої, яка не наполягали на призначенні покарання, пов`язаного з позбавленням волі, відшкодування обвинуваченим потерпілій матеріальної шкоди, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо можливості призначення покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч.2 ст.345 КК України, застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання, з випробуванням та встановленням іспитового строку.

На думку суду, саме таке покарання є співмірним діянню і особи обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.345 КК України, суд не вбачає за наявності обставини, що обтяжує покарання.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 11.06.2018 року ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків на строк два місяці, тобто до 09.08.2018 року (а.п.62-64). Підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

По справі заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 1 884,82 грн та моральної шкоди на суму 100 000 грн (а.п.17-29).

Матеріальна шкода в сумі 1 884,82 грн відшкодована обвинуваченим у повному обсязі, про що вказала як потерпіла, так і обвинувачений, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Згідно до ч. 1, 2 п. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд дійшов висновку про наявність причинного зв`язку між винними діями обвинуваченого і негативними наслідками, що настали для потерпілої, а тому потерпіла зазнала моральні страждання, що виразились у перенесеному болю, негативних емоціях та відчуттях дискомфорту.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину душевних страждань потерпілої, ступінь вини обвинуваченого та ставлення обвинуваченого до наслідків вчиненого ним кримінального правопорушення, в результаті неправомірних дій обвинуваченого потерпіла вимушена була тимчасово змінити звичайний спосіб життя, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, доходить висновку про задоволення позову в цій частині частково та визначення розміру моральної шкоди 20 000 грн.

Долю речових доказі слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пп. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп моральної шкоди.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Речовий доказ оптичний носій (диск) з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1