Справа № 161/1933/18 Провадження №11-кп/802/100/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.296 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2018 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В :
Даним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пісників, Млинівського району, Рівненської області, мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, пенсіонер, з середньою освітою, одружений, громадянин України, українець, відповідно до вимог ст.89 КК України судимості не має, -

засуджений за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вироком вирішено питання судових витрат та речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 03.11.2017 о 21.50 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у фойє Луцького ВП ГУНП у Волинській області, що по вул. Грибоєдова, 2, в м. Луцьку, діючи умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке виразилося у демонстративній зневазі щодо загальноприйнятих в суспільстві норм моралі та правил поведінки розлитті із пляшки нафтопродуктів на себе та підлогу у приміщенні, де перебували інші особи, висловлюванні відкритих погроз вчиненні підпалу себе та приміщення, де перебували інші особи, чим перешкодив на дві години нормальній роботі Луцького ВП ГУНП у Волинській області.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити, обравши йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. Посилається на те, що він вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, характеризується посередньо, є особою пенсійного віку, отримує пенсію, в порядку ст.89 КК України судимості не має. Вважає, що ці обставини не достатньо були враховані при призначенні йому покарання.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримували апеляційну скаргу і просили признати більш м`яке покарання, прокурора, який заперечив доводи апеляції та просив залишити вирок без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами і ніким не оскаржуються.

Що ж стосується доводів обвинуваченого про неврахування судом обставин, що пом`якшують його покарання, даних про його особу, то вони є слушними і заслуговують на увагу.

Згідно обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

А у своєму вироку місцевий суд до обставин, які пом`якшують покарання, відніс лише щире каяття.

При цьому жодним чином не мотивував свого рішення, чому не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , активне сприяння розкриттю злочину, вказану органом досудового розслідування в обвинувальному акті.

Як вбачається із звукозапису судового засідання, в судових дебатах обвинувачений просив признати йому покарання у виді штрафу.

Однак, суд першої інстанції у своєму вироку зазначив, що ОСОБА_8 просив не призначити йому покарання у виді штрафу.

Отже, в даному випадку місцевим судом допущено невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його тяжкості.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний приходить до висновку про необхідність зміни вироку суду щодо ОСОБА_8 на підставі ч.2 ст.404, п.2 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України.

При визначенні покарання засудженому суд у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України повинен призначити його з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до вимог ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочина.
Обставиною, що його обтяжує, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, його особу, який є пенсіонером, має постійне місце проживання, вину визнав повністю, потребує лікування.

Враховуючи вищенаведені пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, з урахуванням особи винного, апеляційний суд приходить до висновку про можливість застосування ст.69 КК України і призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за вчинений ним злочин нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.296 КК України, у виді штрафу.
На думку апеляційного суду таке покарання відповідатиме вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2018 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст.296 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі 30 (тридцяти) мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий:

Судді: