Провадження № 1-кс/754/1322/19
Справа № 754/4109/19
У Х В А Л А
Іменем України

01 квітня 2019 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Києва ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0006320 за ст.385 ч.4 КК України, та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
20.03.2019р. до Деснянського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 від 06.03.2018 р. про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0006320 за ст.385 ч.4 КК України, та про зобов`язання вчинити певні дії.
Скаргу мотивовано тим, що 19.07.2018р., за ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва від 09.07.2018р., відомості з його заяви від 27.06.2018р. внесені в ЄРДР, відкрито кримінальне провадження №0006320, з правовою кваліфікацією, відповідно до ч.4 ст. 358 КК України. У кримінальному провадженні він має статус свідка, незважаючи на завдану йому майнову і моральну шкоду. 13.02.2019р. він звернувся до керівника Київської місцевої прокуратури №3, з клопотанням про допит прокурором, з метою надання доказів, і залучення до кримінального провадження у якості потерпілого, зареєстровано під №100. 28.02.2019р. слідчий суддя ОСОБА_5 задовольнила його скаргу на бездіяльність прокурорів Київської місцевої прокуратури №3 і зобов`язала розглянути клопотання від 13.02.2019р. і надати відповідь, відповідно до вимог КПК України.
З постановою про відмову у задоволенні заяви про визнання потерпілим від 06.03.2018р. скаржник не згоден і вважає що постанова підлягає скасуванню, через те, що: 1)13.02.2019р. він звертався до Київської місцевої прокуратури №3 з клопотанням про допит прокурором і залучення до кримінального провадження у якості потерпілого, а постанова прокурора ОСОБА_6 від 06.03.2018р. - про відмову у задоволенні заяви про визнання потерпілим, проте з заявою про визнання потерпілим до прокуратури він не звертався, а постанова датована 2018 роком, що свідчить як мінімум про неуважність. Крім того зазначає, що первинна його заява про кримінальне правопорушення від 27.06.2018 р. та його заява про визнання потерпілим №Ф-6653 від 19.12.2018 р. містять інформацію про завдану йому майнову і матеріальну шкоду, з додатком у формі попереднього розрахунку, а відповідно є підставою, передбаченою ст. 55 КПК України, для надання йому статусу потерпілого.
На підставі наведеного скаржник просить: 1) скасувати постанову Київської місцевої прокуратури №3 про відмову у задоволенні заяви про визнання потерпілим від 06.03.2018 р., у кримінальному провадженні №0006320; 2) зобов`язати прокурорів Київської місцевої прокуратури №3 у кримінальному провадженні №0006320, допитати ОСОБА_3 та вручити йому пам`ятку з правами і обов`язками потерпілого в приміщенні прокуратури, у триденний строк з дати отримання ухвали суду.
Скаржник та прокурор в судове засідання не з`явились, до суду подали заяви з проханням проводити розгляд скарги у їх відсутності.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст.55 ч.1 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно ст.55 ч.5 КПК України, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті.
Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, має містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
При розгляді скарги встановлено, що у провадженні Деснянського УП ГУ НП в м.Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006320 від 19.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України.
Відповідно до Витягу з ЄРДР: 18.07.2018 до СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві надійшла ухвала слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_7 №1-кс/754/1983/18 щодо зобов`язання внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 27.06.2018 відносно ОСОБА_8 , а саме: підроблення останньою документів.
13.02.2019 р. ОСОБА_3 звернувся до Керівника Київської місцевої прокуратури №3 з клопотанням про допит прокурором і залучення до кримінального провадження у якості потерпілого.
28 лютого 2019 року слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва було винесено ухвалу, якою зобов`язано прокурора Київської місцевої прокуратури №3 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 13.02.2019 р. за вх.№100 в рамках кримінального провадження №0006320, щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим, вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, допиту його в якості потерпілого, та повідомити про результати його розгляду, відповідно до вимог ст. 220 КПК України.
06.03.2018 р. прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 13.02.2019 у кримінальному провадженні № 0006320 від 19.07.2018 про визнання останнього у якості потерпілого та проведенні допиту.
Відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим прокурор в постанові мотивував тим, що на теперішній час у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що внаслідок можливих незаконних дій ОСОБА_8 , які могли виразитись у наданні суду завідомо підроблених документів, ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Однак, єдиною підставою для відмови у визнанні потерпілим згідно вимог ст.55 ч.5 КПК України може бути наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано моральної або майнової шкоди.
За таких обставин, постанова прокурора про відмову у визнанні потерпілим не містить мотивування відмови відповідно до вимог ч.5ст.55 КПК України, крім того, постанова датована "06.03.2018", а кримінальне провадження внесене до ЄРДР 18.07.2018 р., а тому постанова прокурора підлягає скасуванню.
Що стосується вимог скарги про зобов`язання прокурорів Київської місцевої прокуратури №3 у кримінальному провадженні №0006320, допитати ОСОБА_3 та вручити йому пам`ятку з правами і обов`язками потерпілого в приміщенні прокуратури, у триденний строк з дати отримання ухвали суду, то слідчий суддя приходить до висновку, що скарга в цій частині підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.303 ч.1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Згідно ст.304 ч.1 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги з дня отримання особою її копії.
Згідно ст.303 КПК України, якою встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, не здійснення допиту, невручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні не відноситься до дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 55, 303, 309, КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :
Скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора Київської місцевої прокуратури №3 задовольнити частково.
Скасувати постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 від 06.03.2018р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 13.02.2019 у кримінеальному провадженні №0006320 від 19.07.2018 про визнання останнього у якості потерпілого та проведенні допиту.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя