Справа № 317/3642/18
№/п 1-в/317//372/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення, громадянин України, українець, уродженець с. Приреченське, Краснодарський край, Російська Федерація, одружений, до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.07.2009 року Пологівським районним судом Запорізької області за статтями 185 ч. 3; 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік,

засудженого 07.09.2010 року Пологовським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 122, ч. 1. ст. 115 ч. 3 ст. 185, ст. 70, 71 КК України до 11 років позбавлення волі, суд

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в Біленківській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№99), звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від зазначеного покарання згідно положень ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання та прохає його задовольнити, пояснив, що він щиро розкаюється в скоєному злочині, зробив для себе належні висновки, просить звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково на строк, який залишився.
Представник установи БВК № 99 ОСОБА_4 клопотання засудженого не підтримав оскільки вважає, що засуджений не став на шлях виправлення.
Прокурор у судовому засіданні також заперечував проти задоволення подання.
Суд, заслухавши пояснення представника адміністрації Біленківської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№99), засудженого ОСОБА_5 , думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку, що у задоволенні подання має бути відмовлено з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване до особи, яка відбуває покарання у тому числі у виді позбавлення волі, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Як вбачаться з матеріалів особистої справи ОСОБА_5 , останній був засуджений та відбуває покарання у вигляді 11 років позбавлення волі за скоєння умисного особливо тяжкого злочину. Строк відбуття покарання засудженим обчислюється з 29.05.2010 року, і на день розгляду подання засуджений вже дійсно відбув більше трьох четвертей призначеного судом покарання, що згідно ст.81 КК України свідчить про наявність формально-юридичної підстави для умовно-дострокового звільнення.
Проте, розглядаючи подання, суд також враховує, що згідно з положеннями ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
У відповідності з ч. 2 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Натомість, як встановлено в судовому засіданні, перебуваючи з 15.1.2010 року в Біленківській виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№99) засуджений ОСОБА_5 з березня 2017 р. по серпень 2018 р. на виробництві виправної кології не працював.
Незважаючи на те, що засуджений має 10 заохочень, суд не розцінює їх як доведений та беззаперечний факт виправлення засудженого, оскільки нарівні з цим засуджений також має 3 стягнення .
17.05.2018 року комісією Біленківськоїї виправної колонії № 99 було відмовлено ОСОБА_5 в застосуванні заохочувальної норми у вигляді умовно-дострокового звільнення, як особі що не довела своє виправлення. (особова справа, а.с. 116).
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.
Саме по собі відбуття засудженим 3/4 частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.
Отже, встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності переконують суд в тому, що поведінка ОСОБА_5 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, засуджений не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
За вищенаведених підстав суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування призначеного покарання - необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, п.2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд .

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області до Запорізького Апеляційного суду, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1