УХВАЛА
Іменем України

05.12.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 по матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0001289 від 28.03.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та скаргу захисника ОСОБА_4 про незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому вказала, що в період часу з 17 год. 40 хв. по 22 год. 30 хв. 27.03.2018 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, а саме у вищевказаний будинок.

Розуміючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел без допомоги сторонніх осіб ОСОБА_7 не зможе, з цією метою до вчинення вищевказаного злочину останній вирішив залучити своїх знайомих ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на пропозицію ОСОБА_7 вчинити викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного із проникненням у житло потерпілого, погодилися, тим самим вступили в попередню змову, направлену на спільне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, враховуючи сприятливу обстановку, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 шляхом підбору ключа проникли до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали майно, а саме:

- пристрій для відстрілу гумових куль Форт 12Р 9мм № НОМЕР_1 .

- золотий ланцюжок, довжиною 55 см, вагою 1,5 г., 585 проби, вартістю 2000 грн.;

- золотий ланцюжок, оздоблений камінням, довжиною 55 см., 585 проби, вагою 3 г., вартістю 3000 грн.;

- золотий браслет, з вставками каменю, 585 проби, вагою 1,5 г., вартістю 1500 грн.;

- каблучка золота, оздоблена осколками діамантів, вагою 2 г, розміром 16,5, вартістю 5000 грн.

- каблучка золота, з каменем діаманту, розміром 16,5, вартістю 6000 грн.;

- золоті сережки, 585 проби, вагою 3 г., вартістю 2000 грн.;

- золота каблучка оздоблена каменем топазу, 585 проби, вагою 2 г., вартістю 1500 грн. 25 коп.

Після чого, місце скоєння злочину покинули та розпорядились викраденим на свій розсуд, чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 21000 грн.

Крім того, в період часу з 19 год. 15 хв. 18.08.2018 по 10 год. 15 хв. 19.08.2018, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на викрадення будь-якого чужого майна поєднаного із проникненням у житло, а саме в будь-яку квартиру вищевказаного будинку.

Розуміючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел без допомоги сторонніх осіб ОСОБА_7 не зможе, з цією метою до вчинення вищевказаного злочину останній вирішив залучити своїх знайомих ОСОБА_5 , ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на пропозицію ОСОБА_7 вчинити викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного із проникненням у житло потерпілого, погодилися, тим самим вступили в попередню змову, направлену на повторне спільне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, враховуючи сприятливу обстановку, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 шляхом підбору ключа проникли до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали майно, а саме:

- жіночу шубу, виготовлену з хутра ондатри, вартістю 10000 грн.

- грошові кошти в сумі 10000 грн.,

- револьвер Сафарі, модель РФ420, калібр 4мм , серійний номер НОМЕР_2 , вартістю 4000 грн.

- ніж кишеньковий Zero Tolerance ZT0350 Assisfed Black Folder, вартістю 4810 грн.

- фотоапарат Фуджіфілмм, цифровий, в корпусі чорного кольору, вартістю 600 грн.

- смартовий пістолет, чорного кольору, вартістю 2500 грн.

- бінокль, чорного кольору, вартістю 400 грн.

Після чого, місце скоєння злочину покинули та розпорядились викраденим на свій розсуд, чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 32210 грн.

03.12.2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Захисник затриманого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з скаргою в порядку ст.206 КПК України на незаконне затримання зі змісту якого вбачається про відсутність підстав на думку захисника щодо тримання під вартою, просила негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти.

При цьому посилався на те, що у провадженні слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження № 0001289 від 28.03.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. 03.12.2018 року у приміщенні кімнати прийому громадян КП 1 УВП №8 слідчою ОСОБА_6 затримано ОСОБА_5 та складено протокол про затримання. Затримання ОСОБА_5 вважає незаконним, оскільки були відсутні підстави визначені ст. 208 КПК України за наявності яких уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримали просили задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні зазначили, що затримання є законним з посиланням на п.2 ч.1 ст. 208 КПК України

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ч.2, 3, 5 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) не перевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0001289 від 28.03.2018 року за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

03.12.2018 року слідчою ОСОБА_6 затримано підозрюваного ОСОБА_5 та складено протокол про затримання, що підтверджується копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Згідно вказаного протоколу, підставами затримання вказано пункти 1, 2 частини 1 статті 208 КПК України, а саме: якщо цю особу застали під час вчинення кримінального правопорушення або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Враховуючи те, що відомості про кримінальне провадження №0001289 за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України внесено до ЄРДР 28.03.2017 року, в судовому засіданні прокурором та слідчим, згідно ч.5 ст.206 КПК України, не доведено існування передбачених законом підстав для затримання ОСОБА_5 без ухвали слідчого судді, в зв`язку з чим, згідно до ч.3 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади, чи посадова особа, під вартою який тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Дослідивши матеріали клопотання додані до нього матеріали кримінального провадження та скаргу захисника, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, адвоката який просив звільнити її підзахисного з під варити, підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В судовому засіданні прокурором на підставі доданих до клопотання матеріалів, доведено наявність обґрунтованої підозри, а також передбачених п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, ризиків.
Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, доведених прокурором.
Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу.
Таким чином, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, згідно ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховуються обставини, за яких було скоєно кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного, останній має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, слідчий суддя приходить до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до приписів ч. 4ст. 194 КПК України, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана уст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 206, 208, 303 395 КПК України, слідчий суддя,-

Постановив:

Визнати затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконним та звільнити останнього з під варти в залі суду.

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_5 , у період часу з 20:00 год. по 08:00 год. на строк 2 місяці без застосування електронних засобів контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1