ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 561/1047/18

15 січня 2019 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495 від 04 вересня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, за ч.2 ст.286 КК України,-
з участю
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_7
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , керуючи автомобілем, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть неповнолітньої ОСОБА_8 , при наступних обставинах.
Так, 04 вересня 2018 року приблизно о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ЗАЗ 110280», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Харковця в смт.Зарічне в напрямку м Дубровиця зі швидкістю приблизно 80 км/год., яка перевищує максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги, порушив вимоги пунктів 2.3(б), 2.9(а), 10.1, 12.4 Правил дорожнього руху. ОСОБА_3 , проявивши неуважність до дорожньої обстановки, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, допустив виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини вліво по ходу руху, де допустив наїзд автомобілем на неповнолітнього пішохода ОСОБА_8 , яка рухалась по лівому узбіччі в попутному напрямку та не створювала небезпеки чи перешкоди для руху водія автомобіля. Внаслідок допущеного ОСОБА_3 наїзду, ОСОБА_8 заподіяно смерть, яка настала від політравми, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
Порушення ОСОБА_3 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, що зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно-небезпечними наслідками, що настали.
Таким чином, своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_3 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість визнав повністю, не заперечував фактичні обставини скоєння інкримінованого йому діяння, встановлені під час судового розгляду. Давати показання відмовився.
Крім визнання своєї винуватості, вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що внаслідок ДТП загинула її 17-річна дочка. Втрата дитини призвела до безмежних фізичних та моральних страждань, яких вона не може оцінити в грошовому виразі. Майнових претензій до обвинуваченого не має, оскільки будь-якого відшкодування не бажає. Просила обрати ОСОБА_3 максимальне покарання, яке передбачено санкцією ч.2 ст.286 КК України, вважаючи, що таке покарання в деякій мірі компенсує заподіяні їй моральні страждання.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 04 вересня 2018 року близько 14 години він став очевидцем дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі в смт.Зарічне в напрямку м.Дубровиця. Він керуючи автомобілем, побачив, як перед ним на дорогу виїхав автомобіль марки ЗАЗ білого кольору, який рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год, переїжджаючи з одного краю дороги на інший та ледве не допустив зіткнення з іншим автомобілем, який рухався на зустріч. Він бачив, як ліворуч по обочині в попутному напрямку йшла дівчина з пакетом в руках. Водій автомобіля Таврія, виїхавши на зустрічну смугу руху, з`їхав на узбіччя та здійснив наїзд на пішохода. Дівчина впала на автомобіль, який продовжував рух та перелетіла через дах автомобіля. Таврія не зупинилась і в`їхала в паркан. По поведінці, мові, рухах водія, було видно, що останній був у нетверезому стані.

Свої показання свідок ОСОБА_9 , підтвердив в ході слідчого експерименту, протокол якого досліджений в судовому засіданні. В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_9 детально показав та розказав, як саме і при яких обставинах ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ЗАЗ вчинив наїзд на ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 04 вересня 2018 року приблизно о 14-й годині, він стояв біля свого житлового будинку, який розташований поблизу проїзної частини по вул.Харківця в смт.Зарічне. Бачив ОСОБА_8 , яка йшла по лівому узбіччі дороги. В цей час, автомобіль Таврія, рухаючись на великій швидкості, здійснив наїзд на ОСОБА_8 . Від удару остання підлетіла вгору та впала на землю. Таврія не зупинившись, продовжила рух, проїхала по кювету та в`їхала в паркан. Разом з братом він підбіг до ОСОБА_8 , яка була без свідомості, не подавала ознак життя. Він викликав швидку медичну допомогу та поліцію.

Свої показання ОСОБА_10 ствердив під час слідчого експерименту, протокол якого досліджений в судовому засіданні.

З показань свідка ОСОБА_11 , даними в судовому засіданні вбачається, що 04 вересня 2018 року він, ремонтуючи дах свого будинку АДРЕСА_2 , в обідню пору почув удар. Обернувшись побачив збиту дівчину, яка лежала на узбіччі та автомобіль Таврія, який продовжував рух по узбіччю дороги. Зрозумів, що саме вказаний автомобіль збив останню. Він впізнав потерпілу ОСОБА_8 . Лікарі швидкої допомоги, які приїхали на місце події, констатували смерть потерпілої.

Факт перебування ОСОБА_3 в нетверезому стані в день скоєння ДТП, ствердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він бачив, як ОСОБА_3 , на великій швидкості керував автомобілем Таврія та петляючи по дорозі ледь не допустив зіткнення з лісовозом та автомобілем Ауді, які рухались по автомобільній дорозі.

Аналогічні за змістом показання в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_14 .

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 04.09.2018 року зі схемою ДТП та фототаблицями до нього, місце дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю автомобіля ЗАЗ під керуванням ОСОБА_3 , знаходиться навпроти будинку №167, що по вул.Харковця в смт.Зарічне Рівненської області. Встановлено місце з`їзду вказаного автомобіля з проїзної частини дороги та місце зіткнення з пішоходом ОСОБА_8 . Оглядом встановлено відсутність слідів гальмування автомобіля ЗАЗ. Під час огляду з місця події вилучено труп ОСОБА_8 , автомобіль «ЗАЗ 110280», реєстраційний номер НОМЕР_1 , два босоніжки, волосся каштанового кольору, виявлене на зовнішній стороні вітрового скла, уламки мобільного телефону «Iphone 5».
Згідно з дослідженим в судовому засіданні висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , встановлені наступні травматичні зміни - політравма: відкрита черепно-мозкова травма, перелом кісток черепа, крововиливи під оболонку головного мозку, забій мозку, забійна рана голови, переломи ребер, забій легень, лівобічний гемоторакс, закритий перелом правої гомілки, садна обличчя, тулубу та кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Смерть ОСОБА_8 настала на місці дорожньо-транспортної пригоди внаслідок політравми.
Відповідно до висновку Зарічненської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_3 під час огляду, проведеного 04.09.2018 року о 15 годині, перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно дослідженого в судовому засіданні протоколу тестування на алкоголь від 04 вересня 2018 року (тест № 1907), проведеним о 16 годині 40 хвилин за допомогою газоаналізатора "Alcotest 6810", рівень алкогольного сп`яніння у ОСОБА_3 становив 2,53 проміле.
Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні висновку інженерно-транспортної експертизи, в дорожній обстановці, яка виникла 04.09.2018 року, ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 2.3(б), 10.1, 12.4 Правил дорожнього руху. Невідповідність дій ОСОБА_3 вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Висновки судових експертиз є вмотивованими, науково-обґрунтованими і сумнівів у суду не викликають.
Суд дійшов висновку, що порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. ОСОБА_3 винен у його вчиненні та підлягає покаранню за вчинення цього кримінального правопорушення.
Такого висновку суд дійшов з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, застосувавши критерій «поза розумним сумнівом», викладений в п.65 Рішення у справі «Коробов проти України» (заява №39598/03).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України судом не встановлено.
Такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.
Так, в судових засіданнях на протязі розгляду справи обвинувачений ОСОБА_3 жодного разу сам особисто не попросив вибачення у потерпілої і не розкаявся. На запитання учасників судового провадження зверхньо відповідав, що кається. Лише в останньому слові, без звернення до потерпілої сказав, що кається та вибачається.
Суд розцінює таке каяття, як не щире та таке, що носить лише формальний характер.
Розкаянням особи є окрім визнання самого факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. Проте в поведінці ОСОБА_3 в судовому засіданні факт щирого каяття суд не встановив.
Такий факт і не знайшов свого підтвердження і на досудовому розслідуванні.
Так, 18 вересня 2018 року, під час проведення слідчого експерименту в ході досудового розслідування з ОСОБА_3 , протокол якого досліджений в судовому засіданні, останній розказав про фактичні обставини скоєння ДТП, які суперечать та протилежні фактичним обставинам, які надали очевидці та свідки дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема те, що він рухався в протилежному напрямку ніж вказували свідки, а сама потерпіла кинулась під колеса його автомобіля.
Така поведінка обвинуваченого не доводить щирого каяття чи активного сприяння розкриттю злочину, а свідчить про намір ОСОБА_3 ухилитись від відповідальності.
При призначенні покарання суд виходив зі змісту вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року за №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», що з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочин на ґрунті пияцтва, алкоголізму.
У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Як особа, ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місце проживання, є інвалідом третьої групи загального захворювання, скоїв злочин з необережності.
Наслідком вчинення ОСОБА_3 ДТП є смерть неповнолітньої 17-річної ОСОБА_8 .
А тому суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід обрати у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.
У відповідності до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При визначенні строку покарання, суд враховує особу обвинуваченого, думку потерпілої, настання тяжких наслідків в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що істотно збільшує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_3 діяння.
Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства зі строком покарання ближче до максимальної межі. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередженню нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Вирішуючи питання речових доказів, суд у відповідності до пунктів 4 та 5 ч.9 ст.100 КПК України враховує, що майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, підлягає знищенню, а яке має цінність - повертається власнику (законному володільцю).
Враховуючи викладене, речові докази: автомобіль «ЗАЗ 110280», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід повернути для ОСОБА_15 , яка є законним володільцем, відповідно до рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2017 року. Два жіночі босоніжки повернути потерпілій ОСОБА_5 . Жмут волосся - знищити.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають до стягнення документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів та проведення судових експертиз в розмірі 11440 гривень.

Підлягає до задоволення клопотання прокурора про залишення до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу ОСОБА_3 - тримання під вартою. При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 проживає у прикордонній зоні з Республікою Білорусь, а також усвідомлюючи тяжкість покарання може ухилитись від відбування покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років і шість місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
В строк відбування покарання зарахувати термін затримання та перебування під вартою і строк відбування покарання рахувати з 04.09.2018 року часу затримання.
Речові докази: автомобіль «ЗАЗ 110280», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в Зарічнеському ВП Варашського ВП ГУ НП в Рівненській області повернути законному володільцю ОСОБА_15 .
Два жіночі босоніжки повернути потерпілій ОСОБА_5 , жмут волосся знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 11440,00 (одинадцять тисяч чотириста сорок) гривень.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній тримання під вартою.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб шляхом подачі апеляції через Зарічненський районний суд, обвинуваченим з моменту вручення копії вироку, іншими учасниками з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної вили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1