Справа № 172/218/18
Провадження № 1-кп/191/79/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 05 травня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, працюючого обивчиком м`яких меблів у ФОП ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09 червня 2006 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.187, п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 15 вересня 2014 року звільнений з Жовтоводської виправної колонії Дніпропетровської області №26 умовно-достроково з невідбутим строком 2 роки 8 місяців 26 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2017 року ОСОБА_3 повідомив про словесний конфлікт, який мав місце 02 квітня 2017 року з раніше знайомим мешканцем селища ОСОБА_8 - своїм гостям - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (які засуджені по вказаному епізоду 19 вересня 2017 року, вирок набрав законної сили 29 листопада 2017 року). Використовуючи даний привід, який є малозначним, ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вступили у злочинну змову з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 як помсту за образу та грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Для реалізації свого злочинного умислу вказані особи заздалегідь заготовили предмети для нанесення тілесних ушкоджень, а саме спецзасіб КГ-73, металевий предмет, схожий на ніж, дві дерев`яні бити та предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на пістолет.
Діючи за заздалегідь узгодженому плану, близько 20 години 20 хвилин у цей же день (04 квітня 2017 року), на автомобілі ВАЗ 2103 д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , остання, а також ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прибули до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_14 та ОСОБА_6 .
Після цього ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи у групі осіб з єдиним умислом, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, ігноруючи присутніх осіб, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкрито демонструючи вказані вище заздалегідь підготовлені предмети для нанесення тілесних ушкоджень, підійшли до ОСОБА_6 та інших осіб, які перебували на території та біля її домоволодіння. Далі, погрожуючи нанесенням тілесних ушкоджень, знищенням майна, використовуючи нецензурну лексику, вимагали видати їм ОСОБА_14 з метою нанесення йому тілесних ушкоджень, використовуючи малозначний привід, а також самовільно, без дозволу власників домоволодіння пересувались по його території, розшукуючи останнього чим порушили громадський порядок та звичайні спокійні заняття осіб, які знаходились на місці вчинення злочину. Через деякий час, переконавшись, що ОСОБА_14 відсутній за місцем мешкання, ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з місця вчинення злочину зникли.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням інших предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав частково і зазначив, що він не мав наміру помститися ОСОБА_14 , хоча з вини сторони останнього був малозначний конфлікт. Так, раніше обвинувачений разом з дружиною і кумою проходили у вечірній час доби біля магазину, де сиділо приблизно десять чоловік, у тому числі чоловік потерпілої ОСОБА_14 . Вони почали виражатися ненормативною лексикою на їх адресу, але обвинувачений не відповів. 04 квітня 2017 року вони відпочивали на річці, а коли поверталися, то вирішили запросити з собою кума ОСОБА_17 . Вдома його не було і вони поїхали до Водяних, де його кум ОСОБА_17 повинен був бути на гаражі. Коли під`їхали і почали виходити з автомобіля, чоловіки, які знаходилися у дворі ОСОБА_20 почали тікати, а його друзі побігли за ними. З яких причин все це відбулося йому невідомо. Він останній вийшов з автомобіля і зайшов у двір ОСОБА_20 , де побачив ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , які повідомили, що інші особи розбіглися. Потерпілу у дворі він не бачив, в руках нічого не тримав, жодних хуліганських дій не вчиняв. На місці пригоди дізнався про викрадення ноутбуку, а з приводу викрадення бензопили дізнався вже під час досудового розслідування кримінального провадження.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, підтверджується наступними доказами:

показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що 04 квітня 2017 року у вечірній час доби декілька чоловіків, у тому числі і обвинувачений ОСОБА_3 , зайшли в її двір, де вона мешкає разом з чоловіком ОСОБА_14 . Чоловіки, у тому числі ОСОБА_3 , тримали в руках предмети, схожі на бити. Її чоловік в той час ремонтував автомобіль, також у них перебували знайомі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 . Чоловіки виражалися нецензурною лайкою і шукали її чоловіка. Не знайшовши чоловіка вони мали намір спалити автомобіль. Дії вказаних осіб перелякали її, дітей та людей, які знаходилися у дворі, а також порушили нормальне спокійне життя;

показаннями свідка ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що 04 квітня 2017 року у вечірній час доби вона перебувала у дворі ОСОБА_6 , яка є дружиною її брата, тобто невісткою. Було вже темно, коли приїхали декілька незнайомих їй людей, яких в обличчя вона не бачила, бо було темно. Зазначені люди виражалися нецензурною лайкою, ходили по двору, мали в руках бити;

показаннями свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні пояснив, що 04 квітня 2017 року він був в гостях у ОСОБА_14 і допомагав ремонтувати автомобіль. Увечері до двору під`їхало авто і з нього вийшли незнайомі особи, які почали вести себе агресивно, шукали ОСОБА_14 . У вказаних осіб в руках були предмети, схожі на бити;

показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , які аналогічні показанням свідка ОСОБА_16 ;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення даних щодо кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 (т.2 а.с.1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 (т.2 а.с.12);

- протоколом огляду місця події від 05 квітня 2017 року території домоволодіння АДРЕСА_2 (т.2 а.с.15);

- протоколом обшуку від 05 квітня 2017 року, в ході якого в автомобілі ВАЗ-2103, д/н НОМЕР_1 в багажнику виявлено та вилучено бензопилу, яка належить потерпілій ОСОБА_6 , а в салоні автомобіля виявлено та вилучено спецзасіб КГ-73, схожий на мачете, дві дерев`яні бити (т.2 а.с.39-40);

- протоколом обшуку від 04 травня 2017 року домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено коробку з-під пневматичного пістолета РМ МОDEL (т.2 а.с.55-56);

- вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року, згідно з яким було встановлено винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України (т.2 а.с.146-150).
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні від дачі показань відмовився, оскільки зазначені показання стосуються його особисто, а також його члена сім`ї дружини ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 є її чоловіком. До них приїхали знайомі і 04 квітня 2017 року вони відпочивали на річці, а коли поверталися, то вирішили запросити з собою кума ОСОБА_17 . Вдома його не було і вони поїхали до Водяних, де ОСОБА_17 бував. Коли під`їхали, то чоловіки вийшли з автомобіля і пішли у двір Водяних. Жодних речей в руках чоловіків вона не бачила. Через деякий час вони поїхали. Жодних протиправних дій з їх сторони вона не бачила.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що 04 квітня 2017 року він знаходився в с.Васильківка, де разом з ОСОБА_3 та іншими чоловіками відпочивав на річці. Потім вони поїхали забрати кума ОСОБА_3 , однак його вдома не було. Тоді вони поїхали і зупинилися біля невідомого йому домоволодіння. Він вийшов з автомобіля і пішов в сторону відправити свої фізіологічні потреби. Коли повернувся, то сів в автомобіль. Жодних протиправних дій зі сторони обвинуваченого чи інших осіб він не бачив.
Інших свідків сторони обвинувачення прокурор просив не допитувати.

Клопотань про допит інших свідків зі сторони захисту до суду не надходило.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням інших предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами, зокрема показаннями потерпілої, свідків, зібраними по справі письмовими доказами.

Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_11 , оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої, інших свідків, а також дослідженими судом письмовими доказами по кримінальному провадженню, які є достовірними, допустимими і достатніми.

Крім того, винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, вже була встановлена вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року, а свідок ОСОБА_23 є членом сім`ї обвинуваченого ОСОБА_3 , тому може бути заінтересована в уникненні останнього від кримінальної відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, суд також вважає неправдивими показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв хуліганських дій і розцінює такі показання як обраний обвинуваченим спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання і за місцем роботи характеризується позитивно, раніше судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання знову вчинив кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Пом`якшуючі покарання обставини згідно положень ст.66 КК України відсутні.

Обтяжуючою покарання обставиною згідно положень ст.67 КК України є рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.4 ст.296 КК України.

Крім того, на підставі ч.1 ст.71, ч.4 ст.81 КК України суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2006 року і остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів вже було вирішено вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне не обирати.

Крім того, оскільки ОСОБА_3 був затриманий 27 лютого 2018 року і звільнений з під варти 31 липня 2018 року, а кримінальне правопорушення ним вчинено 04 квітня 2017 року, суд вважає за необхідне на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати йому в строк відбування покарання вищезазначений час перебування під вартою з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, ч.4 ст.81 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2006 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_3 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_3 під вартою з 27 лютого 2018 року до 31 липня 2018 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Обвинуваченому і прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1