Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2388/18
Провадження № 1-в/553/16/2019
У Х В А Л А
Іменем України

28.02.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

за участі заявника адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, Роменського району, с. Вощилиха, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, без постійного місця проживання, в силі ст. 89 КК України не судимого, по даній справі засудженого: 29.04.2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 94 КК України на строк 11 років позбавлення волі, Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області зараховано строк відбування покарання час перебування під вартою з 11.01.2011 року по 14.07.2011 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, про умовно дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що останній став на шлях виправлення.

Представником ДУ «ПВК № 64» вказувалось про те, що засуджений ОСОБА_5 з 11.01.2011 року перебуває в місцях позбавлення волі.

З 27.07.2011 року міру відбування покарання відбуває в ДУ «ПВК №64». За час відбування покарання характеризується попередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав. Засуджений намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, розпорядку дня установи, правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи, виконувати їх законні вимоги. За станом здоров`я засуджений працездатний. Засуджений роботу по самообслуговуванню та благоустрою території та приміщень колонії виконує під контролем, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання. На виробництві установи засуджений не працевлаштований з власних міркувань. З огляд на вказані обставини, представник ДУ «ПВК №64» вказувалось про те, що засуджений характеризується, як особа, яка не стала на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання та наполягали на його задоволенні.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання в зв`язку з передчасністю, оскільки засуджений, характеризується, як «особа, яка не стала на шлях виправлення», що підтверджується характеристикою, наданою установою відбування покарання та матеріалами зібраними в ході судового розгляду клопотання та матеріалами особової справи засудженого.

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 11.01.2011 року перебуває в місцях позбавлення волі.

З 27.07.2011 року міру відбування покарання відбуває в ДУ «ПВК №64». За час відбування покарання характеризується попередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав. Засуджений намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, розпорядку дня установи, правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи, виконувати їх законні вимоги. За станом здоров`я засуджений працездатний. Засуджений роботу по самообслуговуванню та благоустрою території та приміщень колонії виконує під контролем, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання. На виробництві установи засуджений не працевлаштований з власних міркувань.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність високого рівня виправлення засудженого, що в свою чергу позбавляє суж можливості задоволення даного клопотання.

При цьому, судом приймається до уваги характеристика установи місця відбування покарання засудженого, якою останній характеризується, як такий, що не стає на шлях виправлення від 01.12.2018 року. Дана характеритсика знайшла своє відображення і в ході судовоого розгляду справи.

Статтею 81 КК України визначено, що умовно дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Постановою Пленуму Верховного суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну
невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані
лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконливого висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не довів своє виправлення, при цьому судом приймається до уваги висновок установи, в якій засуджений відбуває покарання, оскільки останній згідно оцінки його поведінки є таким, що «не став шлях виправлення», тому в сукупності всі факти вказують, що ОСОБА_5 не підлягає умовно - достроковому звільненню, оскільки дане клопотання є безпідставним та передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539, 376 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовити за безпідставністю та передчасністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1