Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/183/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0009296 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України, заапеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2018 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.07.2015 за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки та 8 місяців позбавлення волі, 19.05.2017 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком на 1 рік та 9 днів,
визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.07.2015 і призначено остаточне покарання на строк 4 (чотири)роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Стягнуто зОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 2527 (дві тисячі пятсот двадцять сім) гривень 96 коп.
Вирішено долю речових доказів по справі.
За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 скоївтаємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло за таких обставин.
Так, 13.08.2017, в період часу з 09 год 00 хв до 18 год 00 хв ОСОБА_6 , діючи повторно, шляхом віджиму вікна проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав особисте майно потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 2750 грн.
Крім того, 19.08.2017, в період часу з 11 год 00 хв до 16 год 00 хв ОСОБА_6 , діючи повторно, шляхом віджиму вікна проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав особисте майно потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 30431,56 грн.
Крім того, 22.08.2017, о 17 год 30 хв ОСОБА_6 ,. діючи повторно, шляхом віджиму вікна проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав особисте майно потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 6384,50 грн.
У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи та юридичну кваліфікацію своїх дій, просить вказаний вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання.

Вважає вказаний вирок районного суду занадто суворим, який не відповідає його особі та тяжкості вчиненого ним діяння.
Вказує і на те, що районним судом не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття та співпрацю з органом досудового розслідування.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, а вирок суду змінити, пом`якшивши призначене його підзахисному покарання,думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами під час судового розгляду, у зв`язку з чим вони судом не перевірялися під час судового слідства відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, положення якої обвинуваченому ОСОБА_6 належним чином роз`яснено районним судом (т.2 а.к.п.194).

За такої процесуальної позиції сторін, суд першої інстанції, провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України та правильно кваліфікувавши його дії як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше судимий, зокрема за вчинення аналогічного злочину, скоїв новий злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Обставинною, що пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого у скоєному, а обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин районний суд правильно дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк, обґрунтовано призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією статті обвинувачення.

Тобто вид та розмір призначеного йому покарання є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене діяння, а й буде запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що районним судом не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття, оскільки як вбачається з вироку суду вказану обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого у повній мірі враховано районним судом при призначенні покарання обвинуваченому, у зв`язку з чим йому призначено покарання у межах санкції статті обвинувачення, яке є ближчим до мінімального.

Підстав застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.ст. 69 та 75 КК України, колегія суддів також не вбачає.

Отже, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, колегія суддів істотних порушень кримінально - процесуального законодавства під час досудового та судового слідства по даному кримінальному провадженню, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення не встановила.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2018 року стосовно нього - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2