УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво № 3214 від 29.04.2009р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги),

розглянув клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0008475 від 25.07.2018р., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.
Подане клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.09.2018р. був накладений арешт на об`єкти нерухомості, зокрема, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.
Разом з тим, на думку власників майна, на даний час відпала потреба у застосуванні арешту вказаного майна, оскільки у володільця даного майна ОСОБА_4 виникла потреба у продажі вказаної квартири, а арешт на дану квартиру був накладений ухвалою суду з метою забезпечення схоронності майна, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , так як оригінали документів (договір купівлі продажу об`єкту нерухомості, паспорт, довіреність) були викраденні невстановленою досудовим розслідуванням особою. Тому, просили частково скасувати арешт майна, а саме: з квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.
В судовому засіданні адвокат підтримав подане клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, та зазначив, що не заперечує проти скасування арешту майна в цій частині. Відповідно до ст. 174 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у його відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.
Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали клопотання та матеріали клопотання про накладення арешту (справа № 760/22845/18), слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.09.2018р. було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 та накладено арешт на об`єкти нерухомості, зокрема, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.
Вказаний арешт був обґрунтований необхідністю збереження майна ОСОБА_4 , оскільки оригінали документів (договір купівлі продажу об`єкту нерухомості, паспорт, довіреність) були викраденні 24.07.2018р. невстановленою досудовим розслідуванням особою, та могли бути використанні під час незаконного переоформлення майна без участі його володільців.
Разом з тим, на даний час володільці майна ОСОБА_4 та ОСОБА_7 звернулися до слідчого судді із клопотання про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою суду від 24.07.2018р. на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, оскільки у них виникла потреба у продажі даного майна, про що 11.10.2018р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна.
Таким чином, встановлені обставини дають слідчому судді можливість зробити висновок, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, накладеного на вказане нерухоме майно, відпала потреба, тому клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 94, 98, 131, 132, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0008475 від 25.07.2018р. задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.09.2018р., на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1