Справа № 216/5601/17
Провадження 1-кп/216/321/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001802 від 05.10.2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 наприкінці серпня 2017 року знаходячись на території мікрорайону «Карнаватка» в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, в лісосмузі, побачив дико рослинний кущ коноплі, після чого, маючи намір направлений на незаконне придбання, зберігання та виготовлення наркотичного засобу без мети збуту, зірвав з куща листя, відніс його додому та висушив, після чого, засушене листя загорнув у папір та вказаний згорток став зберігати при собі.
05.10.2017 року о 15:57 годин, ОСОБА_3 , знаходячись біля гаражів розташованих неподалік від будинку № 11 по вул. Першотравнева в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, був зупинений працівниками поліції, на законну вимогу яких, у присутності двох понятих, із правої нагрудної зовнішньої кишені вдягненої на ньому куртки, передав для огляду паперовий згорток із речовиною зеленого кольору рослинного походження, у якому, згідно висновку експерта №2/8.6-1082 від 26.10.2017, знаходиться речовина загальною вагою 8,620г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 8,571 г.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України визнав повністю, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро каявся, зазначив, що добровільно проходить лікуванні від наркозалежності.
Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного та заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що обвинувачений добровільно звернувся до лікувальної установи, на підтвердження чого надав довідку № 1960 від 15.03.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_3 знаходився з 14.11.2017 року по 04.12.2017 року в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг ДОР» на стаціонарному лікуванні від наркозалежності.
Прокурор не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 309 КК України.
Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закрити провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.п. 23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. За змістом норм, передбачених частиною 4 статті 307 та частиною 4 статті 309 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.
Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 є винуватим у вчиненні дій, які правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Відповідно до довідки № 1960 від 15 березня 2018 року, наданої в.о. головного лікаря КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг ДОР», ОСОБА_3 знаходився в 7 відділенні КЗ «КПНД» ДОР» на стаціонарному лікуванні з 14.11.2017 року по 04.12.2017 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання декількох психоактивних речовин (опіоїди, каннабіоїди), синдром залежності. За медичною допомогою звернувся добровільно та курс стаціонарного лікування пройшов в повному обсязі (а.с. 21).
Відповідно до загальнопоширеної термінології, наркоманією є група хвороб, що виникає внаслідок систематичного, у наростаючий кількості вживання речовин, які включені до затвердженого на офіційному рівні списку наркотиків. Проявами наркоманії є психічна і фізична залежність від цих речовин, а також розвиток абстиненції внаслідок припинення їх прийому. В міжнародній класифікації хвороб (МКБ-10), психічні розлади та поведінкові розлади, пов`язані з вживанням психоактивних речовин, включаючи залежність та синдром відміни, описуються у блоці F11-F19 класу V (психічні розлади).
Таким чином, враховуючи довідку в.о. головного лікаря КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг ДОР» від 15.03.2018 року, діагноз, з яким ОСОБА_3 перебував на лікуванні з діагнозом характерним для наркоманії.
При цьому, в суду відсутні будь-які обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 звернувся до закладу з метою розпочати лікування недобровільно чи вимушено. Так само судом не встановлено жодних підстав, які б свідчили, що у такий спосіб ОСОБА_3 ставив за мету не вилікуватися, а ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 є винуватим у вчинені дій, передбачених ч.1 ст.309 КК України, раніше не судимий, згідно слідчої характеристики зарекомендував себе з позитивної сторони (м.к.п. 30), на обліку у лікаря психіатра не перебував та не перебуває, на обліку у лікаря - нарколога перебував з серпня 2006 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, сидром залежності, в листопаді 2010 року через відсутність відомостей знятий з під нагляду (м.к.п. 28-29), дійсно страждав на наркоманію та потребував лікування від неї, добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії до закінчення судового слідства, у зв`язку з чим на підставі ч.4 ст.309 КК України, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 284-286, 288, 369-371, 395, 532, 533 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Кримінальне провадження № 0001787 від 21.09.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, - закрити.

Речовий доказ, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, відповідно до квитанції № 0306-Н/17 (м.к.п. а.с. 25) знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1