Справа № 645/1749/16-к
Провадження № 1-кп/645/35/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харковакримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Всудовому засіданні обвинувачений просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризики, на які посилається прокурор є недоведеними.

Захисник обвинуваченого підтримав думку свого підзахисного.

Прокурор проти заявленого обвинуваченим клопотання заперечував, просив продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою, посилаючись на те, що існують ризики того, що перебуваючи на свободі обвинувачений може впливати на потерпілого та свідків, переховуватись від суду, а також врахувати тяжкість злочину, у вчиненні якого останній обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 22 лютого 2019 року.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судова колегія виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, також приймає до уваги тяжкість інкримінованого йому злочину.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів, в зв`язку з чим клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, судова колегія -

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 29 березня 2019 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29 січня 2019 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3