ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/6252/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/380/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження №0002042 за апеляційною скаргою прокурора Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника відділення СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 . Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено залишати житло з 19-00 год. до 06-00 год. ранку, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 17 січня 2019 року.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року та винести нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб без визначення застави. Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Автор апеляційної скарги посилається на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що слідчим суддею не дотримано вимог ст.178 КПК України та не враховано вагомість доказів про вчинення підозрюваним умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, репутацію підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, утримує неповнолітню дитину, працює на посаді електро-зварювальника в філії «Панютинський вагоноремонтний завод».
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. До апеляційного суду надійшло клопотання прокурора про розгляд справи за його відсутності. Відсутність прокурора процесу в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України не є перепоною для проведення апеляційного розгляду.

Вислухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які вважали за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, Лозівським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002042 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
17 листопада 2018 року в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_7 (а.с.13, 14).
17 листопада 2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України (а.с.16).
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід домашній арешт, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчим суддею вивчалась особа підозрюваного та враховано, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, утримує неповнолітню дитину та дружину, яка потребує операції з видалення пухлини голови, визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, потерпілий ОСОБА_10 претензій до нього не має, підозрюваний має намір співпрацювати з органами досудового розслідування.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник надав суду копії заяви ОСОБА_10 від 22.11.2018 року, з якої вбачається, що потерпілий претензій до підозрюваного не має; протоколу допиту потерпілого від 22.11.2018 року; свідоцтва про народження сина підозрюваного ОСОБА_11 ; консультативного висновку спеціаліста №028/о та томографію шийного відділу хребця ОСОБА_12 .
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим в клопотанні, прокурором в судовому засіданні районного суду та в апеляційній скарзі не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених ризиків, необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, які в цілому відповідають вимогам ст.196 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді