ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/609/19 Справа № 183/1191/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, зареєстрованого : АДРЕСА_1 проживаючого : АДРЕСА_2 ., раніше судимого, останні рази:
- 03.05.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ст.15 ч.2 185 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі;
- 29.08.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.15 ч.2 185 ч.2, 185 ч.2, ст.70 ч.1, 70 ч.4, 72 ч.5 КК України до 2 років позбавлення волі. 13.12.2017 р. вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2017 р. скасовано в частині призначення покарання та призначено покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі;

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року в задоволенні клопотання слідчого СВ Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було відмовлено та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 09 червня 2019 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що слідчим не доведено необхідність тримання під вартою ОСОБА_7 , тому суд, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішив, на основі принципу змагальності відмовити слідчому в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що на теперішній час ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушеннях. Крім того до Новомосковського міськрайонного суду направлено три кримінальні провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, а отже є підстави вважати, що підозрюваний, маючи можливість вільного пересування, зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного вчинити інше кримінальні правопорушення.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.04.2019 року скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в порушення вимог ст. 178 КПК України судом належним чином не враховано кримінальну репутацію підозрюваного, матеріальний стан останнього, відсутність стійких соціальних зв`язків, той факт, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, має непогашену судимість, на даний час мешкає в реабілітаційному центрі у АДРЕСА_2 , ніде не працює, не має засобів для існування, відносно ОСОБА_7 до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено три кримінальні провадження, однак ОСОБА_7 , тобто він, не припиняючи своєї злочинної діяльності, знову підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень.
Беручи до уваги вищевикладені обставини вважає, що ризик, викладений у клопотанні слідчого, має місце, і більш м`який запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 ніж тримання під вартою є недоцільним та суперечить інтересам суспільства.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який апеляційну скаргу підтримав за викладених у ній підстав, підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані.
Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України та зазначеного слідчим у своєму клопотанні, а саме п.5 ч.1 ст. 177 КПК ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, втім недостатньої його вагомості для застосування до цього підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме цього виключного запобіжного заходу колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованих цьому підозрюваному кримінальних правопорушень та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до шести років, та ст. 395 КК України, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
При цьому також приймається до уваги, що на протязі часу з дня обрання запобіжного заходу, - 09 квітня 2019 року, - до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявного щодо ОСОБА_7 ризику.
Разом з тим, відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Статтею 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України, 05 квітня 2019 року.
При цьому строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчим суддею визначений до 09 червня 2019 року, поза межами строку досудового розслідування, що суперечить вищевикладеним нормам кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим він має бути зменшений.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції на підставі ст. 407 КПК України.
Керуючись ст. ст. 181, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Перещепинського відділення поліції Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;
- цілодобово не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3