Дата документу 22.03.2019 Справа № 554/2558/19
Єдиний унікальний номер справи 554/2558/18
Провадження №1-кс/554/4526/2019
У Х В А Л А

іменем України

22 березня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві, ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000147 від 01.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, а саме: блокнот у обкладинці синього кольору з чорновими записами, блокнот у обкладинці червоно-зеленого кольору з зображенням автомобіля з чорновими записами, банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_1 , ПМ № НОМЕР_2 (06).
Клопотання мотивоване тим, що старший оперуповноважений ВКП Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 вимагав неправомірну вигоду з ОСОБА_5 за вигоди за невжиття ним заходів, в межах повноважень, направлених на встановлення його причетності до скоєння злочину, а також подальших заходів щодо його доставляння до органу досудового розслідування, з метою вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №000077 від 06.01.2019 за ч. 2 ст. 190 КК України, визначив суму такої вигоди у розмірі 30 000 гривень та надав ОСОБА_5 місячний термін для збору та передачі йому цих коштів.

В подальшому, 21.03.2019 в ході проведених невідкладних слідчих дій співробітника Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після одержання неправомірної вигоди у розмірі 30 000 грн.
Обставини протиправної діяльності ОСОБА_4 підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 КПК України проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 до 6 години) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Так, 21.03.2019 відразу після проведення невідкладних слідчих (розшукових) дій направлених на безпосереднє переслідування особи, яка підозрюється у вчиненні вказаного злочину, з метою врятування майна (речових доказів), а саме речей та документів, які містять інформацію, що сама по собі та в сукупності з іншими доказами може бути і буде використана як доказ у даному кримінальному провадженні, проведено обшук домоволодіння ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: блокнот у обкладинці синього кольору з чорновими записами, блокнот у обкладинці червоно-зеленого кольору з зображенням автомобіля з чорновими записами, банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_1 , ПМ № НОМЕР_2 (06).
22.03.2019 до слідчогосуддіОктябрського районного суду м. Полтави направлено клопотання про наданнядозволу на проведеннявказаного обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

22.03.2019 вилучені в ході обшуку речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення, тобто є речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України.
У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі, прохалав його задовольнити.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання за даної явки учасників, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 21 березня 2019 року в ході обшуку, а саме: блокнот у обкладинці синього кольору з чорновими записами, блокнот у обкладинці червоно-зеленого кольору з зображенням автомобіля з чорновими записами, банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_1 , ПМ № НОМЕР_2 (06).
Згідно з ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судом установлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 01.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди посадовими особами Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.

Із клопотання вбачається, що старший оперуповноважений ВКП Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 вимагав неправомірну вигоду з ОСОБА_5 за вигоди за невжиття ним заходів, в межах повноважень, направлених на встановлення його причетності до скоєння злочину, а також подальших заходів щодо його доставляння до органу досудового розслідування, з метою вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №000077 від 06.01.2019 за ч. 2 ст. 190 КК України, визначив суму такої вигоди у розмірі 30 000 гривень та надав ОСОБА_5 місячний термін для збору та передачі йому цих коштів.

З матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що вилучене майно є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, що підтверджується, зокрема, протоколами слідчих дій та матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.2 ст.167 та ч.1 і 2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З досліджених у сукупності матеріалів клопотання вбачається, що зазначені слідчим у клопотанні речі можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій та могли зберегти на собі сліди злочину в межах досудового розслідування за ознаками ч.3 ст. 186 КК України.

Тому, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві, ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучене в ході обшуку за місцем його фактичного проживання, а саме: блокнот у обкладинці синього кольору з чорновими записами, блокнот у обкладинці червоно-зеленого кольору з зображенням автомобіля з чорновими записами, банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_1 , ПМ № НОМЕР_2 (06).
Контроль за виконанням покласти на слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві, ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1