справа № 544/318/19
пров.№ 1-кс/544/148/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2019 року м. Пирятин
Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого СВ Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3
розглянувши в залі суду м. Пирятин клопотання слідчого СВ Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000087 від 05.03.2019 року, щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про арешт майна.
Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 05.03.2019 року близько 17 год. 35 хв. в с. Крячківка Пирятинського району Полтавської області, по вул. Горького рухався автомобіль «HYUNDAI TUCSON» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який проїжджаючи заокруглення праворуч вищевказаної вулиці, поблизу будинку № 1, допустив виїзд на ліве узбіччя, з подальшим перекиданням автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 доставлені до Пирятинської ЦРЛ.
За даним фактом 05.03.2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження №0000087 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.
05.03.2019 року, з 18 години по 20 год. 45 хвилин було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди вході якого було виявлено та вилучено автомобіль «HYUNDAI TUCSON» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_1 ; три уламки автомобіля HYUNDAI TUCSON реєстраційний номер НОМЕР_1 (ліве дзеркало заднього виду, декоративний вітровик передньої лівої дверки та декоративний молдінг капоту); свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на автомобіль HYUNDAI TUCSON реєстраційний номер НОМЕР_1 та посвідчення водія серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Вищевказані предмети та документи у вказаному кримінальному провадженні мають значення речових доказів. Зазначений вище автомобіль HYUNDAI TUCSON реєстраційний номер НОМЕР_1 та документи, є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження, має значення при проведенні судових експертиз, а тому має значення речового доказу.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив накласти арешт на вказаний автомобіль та документи, оскільки вказані речі мають значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з яким необхідно провести транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизи та перевірити технічний стан транспортного засобу.
ОСОБА_10 , у власності якого знаходиться автомобіль HYUNDAI TUCSON, у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений шляхом здійснення виклику по телефону, про причини неявки не повідомив, тому його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши слідчого, вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України, а саме: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна.
У зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає, що клопотання в частині накладення арешту на автомобіль HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на автомобіль HYUNDAI TUCSON, є обґрунтованим та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказані речі, на які слідчий просить накласти арешт, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні №0000087 від 05.03.2019, вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Слідчий суддя задовольняє клопотання в цій частині з метою збереження речових доказів.
Стосовно клопотання в частині накладення арешту на інше майно, а саме: посвідчення водія серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 , суд вважає його безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому процесуальним законом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Посвідчення водія серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не має матеріальної цінності, а отже не є майном, яке може бути піддане конфіскації, спеціальній конфіскації, або предметом звернення стягнення у відшкодування шкоди.
Також воно не є речовим доказом у розумінні ст.ст. 84, 98, 99 КПК України, оскільки не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його слідів, не містить інших відомостей, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що мають бути встановлені у межах кримінального провадження.
Окрім цього, слідчим не доведено, що особа, володіючи своїм посвідченням водія може його умисно пошкодити, знищити чи перетворити, у зв`язку з чим слідчий суддя з метою не порушення прав особи на мирне володіння своїм майном, приходить до висновку про відсутність підстав накладення арешту як на речовий доказ. Крім того, у випадку необхідності вилучення посвідчення водія, слідчий за погодженням з прокурором чи прокурор мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом у порядку ст. 150 КПК України.
Таким чином, задоволення клопотання в цій частині буде суперечити завданням, покладеним на слідчого суддю у кримінальному провадженні, який зобов`язаний здійснювати у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, крім того, ніхто не може бути позбавлений права власності, в тому числі і права користування своєю власністю, окрім як на підставі рішення суду, прийнятого у передбаченому законом порядку, тому клопотання слідчого в частині накладення арешту на посвідчення водія серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 , задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.167,170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000087 від 05.03.2019 року, щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт на речі і документи, які 05 березня 2019 року були вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на: автомобіль HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 , жителю Київської області Згурівського району с. Усівка, пров. Криворізький, 47-Б, який буде зберігатися на території Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Зоряна, 7, м. Пирятин Полтавської області, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на автомобіль HYUNDAI TUCSON, яке буде зберігатися в камері схову речових доказів Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Зоряна, 7, м. Пирятин Полтавської області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.
Контроль за виконанням ухвали та відповідальність за збереження арештованого майна покласти на слідчого СВ Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .
Власник майна за наявності підстав має право заявити клопотання в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1