Справа № 309/18/19
Провадження № 1-кс/309/26/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000030 внесеному до ЄРДР від 07.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

В порядку досудового розслідування кримінального провадження №0000030 внесеному до ЄРДР від 07.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України до суду надійшло клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Клопотання вмотивовано тим, що 07.01.2019 року за адресою м. Хуст, вул. Колгоспна на підставі добровільної згоди власника транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду транспортного засобу було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Хуавей» та порошкоподібну речовину білого кольору, яка на момент огляду знаходилась на екрані вказаного мобільного телефону.

Вилучені речі відносяться до речей, що є предметом кримінального правопорушення та не відносяться до речей, які вилучені законом з обігу, а тому згідно ч.2 ст.167 КПК України та ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

В судове засідання слідчий СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_5 , власник транспортного засобу ОСОБА_4 не з`явилися, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до а.2 ч.5 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

Виходячи з вищевикладеного, з метою досягнення дієвості цього провадження, слідчий суддя вважає, що слід накласти арешт на майно, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 169, 170-171, 304, п.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 - задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно мобільний телефон марки «Хуавей», чорного кольору, який упакований у спеціальний пакет Національна поліція №4315335 та порошкоподібну речовину білого кольору ззовні схожу на метамфетамін, упаковану у спеціальний пакет національна поліція №4315334, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000030 внесеному до ЄРДР від 07.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів після її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: підпис ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1