Єдиний унікальний номер справи 185/1477/18
Провадження № 1-кп/185/110/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002627 від 23 вересня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 28 лютого 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_4 огли
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2017 року приблизно о 04.00 год. ОСОБА_3 , разом з двома невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, знаходились біля будинку № 81а по вул. Полтавській м. Павлограда Дніпропетровської області, де побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_5 , який сидів на лавці біля першого під`їзду вищевказаного будинку, і у ОСОБА_3 з двома невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення майна, що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне вилучення чужого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_3 разом з двома невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, повторно, відкрито викрали мобільний телефон марки «Леново» моделі А 1000 чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 та рюкзак, в якому знаходився паспорт громадянина України ОСОБА_5 , після чого, з місця скоєння злочину зникли та майном розпорядились на свій розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 разом із двома невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені у окреме провадження, спричинили ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 1646 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, пояснив, що 23 вересня 2017 року о 04.00 годині він з приятелями йшов по вул. Полтавська в м. Павлограді. У кустах задзвонив телефон, він побачив, що потерпілий лежить на землі, а поруч лежав мобільний телефон. Один із його знайомих взяв телефон, інший сумку. Потерпілий встав та побіг за ними. Він забрав мобільний телефон, який потім працівники поліції вилучили. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 23 вересня 2017 року о 04.00 годині він сидів на лавці біля буд. № 81 по вул. Полтавській в м. Павлограді, поклав телефон на лавку. До нього підбігли невідомі особи, вихопили телефон та сумку. Він побіг за ними, але не зміг їх наздогнати. Серед цих осіб був обвинувачений.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винен у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позицій, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив, відповідно до ст. 12 КК України, тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Суд враховує, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України, та засуджено до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим терміном на два роки, який слід виконувати самостійно.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4933-17 від 23 жовтня 2017 року в сумі 198 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов заявлено не було.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді (4) чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року, за яким ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України, та засуджено до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим терміном на два роки - виконувати самостійно.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертизи у сумі 198 (сто дев`яносто вісім) грн. на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1