Справа №718/1755/18
Провадження №1-кп/718/107/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 року Кіцманський районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
номер кримінального провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000089 від 18.12.2012 року,
про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України
з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань вказане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, складеним заступником начальника ВП начальником СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 та 14.06.2018 року затвердженим прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , 03.09.2007 року біля 18:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території Чеської Республіки, в обласному центрі Мельника в с.Дріжінов,16 знаходячись в одному із кабінетів фірми «Далекс Трейд», усвідомлюючи кримінально каране значення своїх дій, умисно, протиправно, незаконно, попередньо вступивши в злочинну змову із ОСОБА_8 , протягом чотирьох годин, позбавили волі ОСОБА_9 , що полягало в зв`язуванні липкою стрічкою рук та ніг ОСОБА_9 , а також заклеюванні його роту липкою стрічкою, таким чином не давши йому можливості залишити приміщення кабінету, де він перебував, щоб змусити останнього зізнатися в крадіжці майна із вищевказаної фірми.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Під час вчинення вищевказаних дій ОСОБА_4 застосував фізичну силу до ОСОБА_10 , що полягало в нанесенні удару столярним молотком по пальцям лівої ноги, намаганні засунути викрутку, під нігті на руці, вдарянням головою об землю, в той час коли потерпілий ОСОБА_11 лежав на підлозі, завданні двох ударів долонею по обличчі. Після чого двічі вдягав на нього спальний мішок, коли той був зв`язаний, та спробував прищепити йому щипцями пальці на руках. В ході чого близько 6-7 разів затикали йому рот кляпом. Крім того впродовж чотирьох годин позбавлення волі ОСОБА_4 прикладав до голови потерпілого ОСОБА_10 пістолет з метою його залякування та одержання зізнання у вчиненні крадіжки.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_11 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден на обличчі, на обох зап`ястях рук, на шиї, 1-3-ому пальцях лівої ступні; гематоми на 3-ому пальці лівої китиці, які згідно висновку експерта №250-Мд від 31.08.2016 року відносяться: до розряду легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.127 КК України, тобто катування - умисне заподіяння фізичного болю, фізичного страждання шляхом нанесення побоїв, інших насильницьких дій, з метою примусити потерпілого, а саме отримати від нього всупереч його волі, визнання дій у скоєнні яких він підозрюється, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Сторона захисту під час стадії з`ясування обставин справи заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.127 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України.
Судом було ухвалено невідкладно перейти до розгляду такого клопотання, відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, а також розгляд питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 проводити за відсутності потерпілого ОСОБА_11 , який відсутній за адресою проживання, а встановити його місцезнаходження неможливо, згідно листа Міністерства Юстиції України від 27.11.2018 року № 2052-62-18/12.1/10 на виконання запиту суду про міжнародну правову допомогу. (а.с.239).
Так, в клопотанні сторона захисту вказує на те, що з моменту вчинення злочинів 03.09.2007 року минуло 11 років. Злочин, передбачений ч. 2 ст.146 КК України є злочином середньої важкості, а для спливу строків давності за ст. 49 КК України необхідно, щоб минули строки в 5 років. Злочин передбачений ч.2 ст. 127 КК України є тяжким злочином і для спливу строків давності за ст. 49 КК України необхідно, щоб минуло 10 років з дня вчинення злочину.
Зокрема, захисник вважає, що перебіг строків давності не зупинявся, оскільки ОСОБА_4 не ухилявся протягом тривалого досудового слідства, а постанова про оголошення його в розшук йому не надсилалася, ОСОБА_4 не знав, що відносно нього порушено кримінальне провадження на території України, так як востаннє ще в 2008 році перебував в Україні. А умислу ухилятись від слідства у ОСОБА_4 не було. ОСОБА_4 на законних підставах перебував на території Франції , а в 2012 році він розпочав процедуру виготовлення документів для постійного місця проживання у Франції, він добровільно надав згоду на те, щоб відносно нього скеровувались запити про притягнення його до кримінальної відповідальності в Україні, і за результатами було виявлено, що він в 2010 році в Україні оголошений в розшук. Після цього в період з червня 2012 року по 07.01.2015 року він перебував під судовим контролем у Франції, який не порушував, з`являючись кожного тижня до поліції, жодного разу обов`язків не порушував, а з січня 2015 року, постановою суду йому змінено судовий контроль та зобов`язано з`являтись до поліції кожного місяця, що і він виконував належним чином, аж до моменту його екстрадиції в грудні 2017 року на Україну.
При цьому, у суді ОСОБА_4 було роз`яснено, що закриття провадження за закінченням строку давності є нереабілітуючою обставиною. Обвинувачений погоджувався, просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закрити кримінальне провадження.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що досудове розслідування було зупинено з дотриманням вимог закону, тому на сьогодні строки давності не сплинули, так як не пройшло 15 років. Пояснив, що в 2010 році обвинувачений був оголошений в розшук, а також і в міжнародний розшук в рамках оперативно розшукової справи. Вважає, що ОСОБА_4 ухилився від слідства ще з моменту залишення території Чеської Республіки в 2009 році.
Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, думку захисника та обвинуваченого, які наполягали на задоволенні клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження на предмет доводів, викладених у клопотанні сторони захисту, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог п.п. 3,4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості, до яких відноситься злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України, а також десяти років у разі вчинення тяжкого злочину , до якого відноситься ч.2ст.127 КК України.
У ст. 49 КК визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Зупинення спливу строку давності у випадку ухилення особи від досудового слідства або суду є посткримінальною санкцією, заходом кримінально-правового характеру, покликаним забезпечувати здійснення кримінального переслідування і реалізацію кримінальної відповідальності.
Під ухиленням від слідства або суду з огляду на положення ч. 2 ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу тощо).
Так, судом встановлено, що злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце 03.09.2007 року на території Чеської Республіки, в обласному центрі Мельника в с.Дріжінов,16.
Постановою органів Поліції Чеської Республіки, Служби кримінальної поліції та розслідування Мєльник, 04.09.2007 року було відповідно до ст.160 п.1 КПК порушено кримінальну справу № ORME-2762/ТС-70-2007 проти обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за кримінальний злочин «вимагання» відповідно до ст.235 п.1,2літ.b),c) КК у співучасті відповідно до ст.9 п.2 КК. Постанову про порушення кримінальної справи було обом обвинуваченим вручено 04.09.2007 року. (а.с.141-143 матеріали кримінального провадження том2).
06.09.2007 року районним судом у Мєльнику , обираючи ОСОБА_4 міру запобіжного заходу, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому можна замінити варту наглядом пробаційного наглядача, щоб поведінка обвинуваченого була під збільшеним контролем, зобов`язано ухилятись від контакту з потерпілим, уникнення конфлікту та втечі з Чеської Республіки. (а.с.85-87 матеріали кримінального провадження том2).
Протягом слідства поліцейський орган з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не знаходяться за адресою, котру вказали правоохоронним органам, як поштову адресу для вручення пошти.
Далі на Пробаційну та Медіаційну службу Чеської Республіки, відділок Мєльник зясував , що обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не виконують умови заміни варти наглядом апробаційного наглядача.
04.06.2008 року органами поліції СКПВ Мєльник був оголошений загальнодержавний розшук на території Чеської Республіки обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 під № ORME-112-2412008. (а.с.34-36 матеріали кримінального провадження том2).
У рамках доповнення слідства шляхом міжнародної поліцейської співпраці було з`ясовано , що обвинувачений ОСОБА_17 та ОСОБА_16 знаходяться поза територією Чеської Республіки, а саме на території України, тому було прийнято рішення 18.12.2008 року про передачу кримінальної справи до держави походження обвинувачених України, у зв`язку із чим кримінальне провадження на території Чеської республіки припинено з 29.04.2009 року (а.с.141-143 матеріали кримінального провадження том2).
Слід зазначити, що згідно листа Державної прикордонної служби України від 27.01.2010 року, ОСОБА_4 востаннє перетинав кордон під час виїзду з України - 23.10.2008 року. (а.с.45 том3 матеріали кримінального провадження)
А дане беззаперечно свідчить про факт ухилення ОСОБА_4 від слідства , що проводилось на території Чеської Республіки, оскільки отримавши постанову про порушення кримінальної справи відносно нього, після обрання йому запобіжного заходу 06.09.2007 року у вигляді пробаційного нагляду, ОСОБА_17 виїхав за межі Чеської Республіки та перебував на території України в період оголошення його в розшук поліцією Чеської Республіки.
Після цього, 07.12.2009 року до Заставнівського РВ УМВСУ в Чернівецькій області надійшли матеріали кримінального провадження із Чеської Республіки № ORME-2762/ТС-70-2007 та за результатами яких було порушено 25.12.2009 року кримінальну справу №Ж-090175 відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 189 КК України.
17 серпня 2010 року постановою начальника СВ Заставнівського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_18 було притягнуто як обвинуваченого ОСОБА_4 і пред`явлено йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, згідно вимог КПК 1960 року (а.с.86 том 3 матеріали кримінального провадження)
Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявна також постанова слідчого про оголошення ОСОБА_4 в розшук від 18.08.2010 року, у зв`язку із чим досудове слідство було зупинено (а.с.92 том 3 матеріали кримінального провадження)
Згідно вимог ст. 138 КПК України 1960 року, коли місце перебування особи, щодо якої винесена постанова
про притягнення її в справі як обвинуваченого, не встановлене,
слідчий оголошує її розшук.
26.06.2012 року за КПК 1960 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під вартою, оскільки згідно форми циркуляру для оголошення особи у міжнародний розшук від 12.03.2012 року №118 ОСОБА_4 оголошений у міжнародний розшук. (а.с. 211 том 3 матеріали кримінального провадження).
В подальшому, згідно повідомлення керівника робочого апарату Укрбюро Інтерполу ОСОБА_19 від 25.06.2012 року, ОСОБА_4 було затримано 22.06.2012 року на території Франції, рекомендовано звернутись із запитом та пакетом екстрадиційних документів до Генеральної Прокуратури України.
Як вбачається із постанови від 07.01.2015 року Апеляційного суду Парижа перша слідча палата, клопотання про звільнення екстрадиція щодо ОСОБА_4 , враховуючи те, що з 14 червня 2012 року ОСОБА_17 не порушував вимоги судового контролю, а саме без дозволу не залишав територію французької метрополії, щотижнево з`являвся до поліції Бобіньї , а також до апеляційного суду. Враховуючи ці умови, суд може частково задовольнити позовну заяву з вимогою з`являтися до поліції кожного місяця. (а.с.100,101)
01.11.2017 року компетентними органами Французької Республіки задоволено запит про видачу ОСОБА_4 для притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
15.12.2017 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України на території України та вручено підозру за ч.2 ст.189 КК України.
16.12.2017 року слідчим суддею Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 68000 грн. (а.с.182-184 матеріали кримінального провадження том4).
27.01.2018 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за ч.2ст.127, ч.2 ст.146 КК України. (а.с. 16,17,25-27 матеріали кримінального провадження том 5).
Враховуючи викладене, суд вважає, що перебіг давності у даному кримінальному провадженні в розумінні вимог ч. 2 ст. 49 КК України, ст. 281 КПК України, зупинявся , а саме 04.06.2008 року коли вперше ОСОБА_4 був оголошений в розшук поліцією Чеської Республіки, оскільки не дотримався умов запобіжного заходу, самовільно залишив територію Чеської Республіки, при тому достовірно був обізнаний в тому, що відносно нього порушена кримінальна справа за вимагання, після вручення йому відповідної постанови 04.09.2007 року, не знаходився за адресою, котру вказав правоохоронним органам, як поштову адресу для вручення пошти.
На підставі наведеного, суд вважає, що ОСОБА_4 були вчинені умисні дії з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, що змусило правоохоронні органи як Чеської Республіки, так і правоохоронними органами України, а також Інтерполом вживати заходів , спрямованих на розшук та затримання правопорушника.
У зв`язку із чим суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч.2ст.146 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, до задоволення не підлягає, так як для цього відсутні законні підстави.
Керуючись вимогами ст. 49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1