Провадження № 1-кс/761/8789/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 18.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 КК України, про встановлення процесуальних строків для завершення досудового розслудвання, -

в с т а н о в и в:

В березні 2019 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання ОСОБА_3 , де заявник в інтересах свого сина ОСОБА_4 просить суд встановити процесуальні строки у межах визначених КПК України граничних строків для закінчення цього провадження і зобов`язання прокурора і слідчого вчинити усі дії для прийняття рішення в порядку ст..283 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 18.05.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України. Вказане провадження, не дивлячись на тривалість досудового розслідування у ньому, на даний час не закінчено та жодній особі підозру пред`явлено також не було. У цьому провадженні заявником було подано велику кількість клопотань, які не виконані органом досудового розслідування. Від прокурора була отримана відмову у встановленні процесуальних строків, а тому наявні підстави для його встановлення слідчим суддею, зважаючи на тривалість досудового розслідування і бездіяльність органу досудового розслідування. В зв`язку з чим, заявниця звернувся до слідчого судді з цим клопотанням, оскільки за умовами ст. 28, 114 КПК України наявні підстави для встановлення таких строків у цьому провадженні.

В судовому засіданні заявниця клопотання підтримала, просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Слідчий чи прокурор органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час проведення судових засідань з розгляду вказаного клопотання повідомлявся належним чином.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що що слідчим відділенням ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 18.05.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Як вбачається з наданих заявницею матеріалів, то у вказаному провадженні вона зверталась із заявами до прокурора, але отримала відповідь про проведення слідчих дій у цьому провадженні і контролювання розслідування з боку прокуратури.

Стаття 64 Конституції України визначає заборону обмежувати права, що їх надано Основним законом, крім випадків, установлених самою Конституцією. При цьому Конституція України не містить норм, які б обмежували право особи на судовий захист її порушеного права.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Звертаючись до слідчого судді із вказаною заявою заявниця зазначила, що станом на день подачі вказаного клопотання до суду і на час його розгляду судом остаточне рішення у цьому провадженні досі не прийнято як оголошення підозри певній особі, так інше рішення вже понад 22 місяці, що обумовлює його право у відповідності до норм чинного КПК України на встановлення такого строку досудового розслідування за ухвалою слідчого судді.

Між тим, вказана позицію заявниці є помилковою з огляду на наступне.

Положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Також вимогами ч.6 ст.28 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно до ч. 1 статті 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Системний аналіз Конституцій України та зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 28, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.
Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia))".
Між тим, в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що будь-якій особі в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 18.05.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, про підозру не повідомлено, а відтак відсутні підстави для встановлення та відліку строку досудового розслідування для вказаного провадження в цілому із визначенням кінцевого строку його закінчення.
Також, за ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
У відповідності до ч.ч.1-3 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Крім того, за ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
У той же час, на підтвердження своїх доводів, викладених у клопотанні, заявницею не доведено обставин необхідності встановлення органу досудового розслідування відповідного строку для закінчення досудового розслідування у цьому провадженні, а звернення із клопотаннями до прокурора у кримінальному провадження, інших суб*єктів у даному випадку не свідчить про безпідставну тривалість досудового розслідування, а є позицією особи, в інтересах якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що заявницею слідчому судді належним чином не доведено беззаперечну необхідність для встановлення процесуального строку слідчому для завершення досудового розслідування, а тому слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення такого клопотання про встановлення органу досудового розслідування процесуального строку слідчим суддею, достатнього для закінчення досудового розслідування у цьому провадженні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 28, 113, 114, 219, 303, 304, 309, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

У х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання клопотання ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 18.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 КК України, про встановлення процесуальних строків для завершення досудового розслудвання.

У відповідності до вимог ст..309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1