Провадження №1-кп/760/773/19
Справа № 760/5990/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травна 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР 29.01.2018 року за № 0000949 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Панютине Лозовського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , без освіти, удівця, маючого на утриманні дітей 2004 р.н. та 2005 р.н., раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю : прокурора: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим: 22.09.1992 року Лозовським міжрайонним окружним судом Харківської області за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 14.06.1995 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 196-1 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, 28.05.1999 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 229-1 КК України до покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 18.04.2007 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, 14.08.2017 року Бориспільським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та 29.12.2017 року, 20.03.2019 року Бориспільським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту, маючи не зняту та непогашену у встановленому порядку судимість, вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

29.01.2018 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_3 разом з невстановленою досудовим слідством особою, перебуваючи за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, у залі очікування № 4, помітили раніше невідому їм жінку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла у сторону виходу до вестибюлю Центрального вокзалу станції Київ-Пасажирський та тримала при собі барсетку коричневого кольору марки «Кендбері». В цей момент у ОСОБА_3 та невстановленої досудовим слідством особи виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, діючи згідно розподілених між собою ролей, невстановлена досудовим розслідуванням особа залишилась стояти неподалік, а ОСОБА_3 , в свою чергу підбіг до ОСОБА_6 , та правою рукою вихопив з лівої руки потерпілої барсетку коричневого кольору марки «Кендбері», вартість якої становить 500 гривень, всередині якої знаходились грошові кошти у розмірі 6000 гривень (купюрами номіналом 200 гривень), банківська картка «Естейтбанк», матеріальної цінності яка для потерпілої ОСОБА_6 не становить, кредитна картка «Мастеркард», матеріальної цінності яка для потерпілої ОСОБА_6 не становить, та разом з невстановленою особою побігли до виходу з вестибюлю Центрального вокзалу станції Київ-Пасажирський, де ОСОБА_3 вищевказані речі передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, нанесли потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку у розмірі 6500 гривень.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини його вчинення вказані в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, і не позбавляти волі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі пред`явленого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання виду і міри покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, особу винного ОСОБА_3 , який вину у вчиненому визнав, раніше судимий, удівець, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, матеріальна шкода потерпілій не відшкодована.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, а тому доцільно призначити покарання обвинуваченому у межах санкції статті ст.186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, але на мінімальний строк.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст.368-371,373,374,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 29.01.2018 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: