Провадження № 1-кс/734/161/19 Справа № 734/2570/15-к
У х в а л а

іменем України

31 січня 2019 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , із участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 , винесене в кримінальному провадженні № 0000612, відомості про яке внесені 05 серпня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Велика Лепетиха Херсонської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в:

прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0000612 від 05 серпня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що з 20 квітня 1993 року ОСОБА_4 проходив військову службу в органах Служби безпеки України. З 15 вересня 2007 року на посаді начальника сектору візуального спостереження відділу оперативного документування Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, у військовому званні підполковник. Під час проходження служби підполковник ОСОБА_4 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України, законів України та військових статутів, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. На виконання вимог ст.ст. 10, 13 Закону України «Про Службу безпеки України», ст.ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України № 1262 від 27 грудня 2007 року, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23 березня 2014 року «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введеного в дію Указом Президента України від 24 березня 2014 року № 339/2014, виходячи з положень Декларації «Про боротьбу за звільнення України», прийнятої 20 березня 2014 року Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, Головою Служби безпеки України видано розпорядження № 44 від 24 березня 2014 року «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим». Відповідно до вимог вказаного розпорядження підполковник ОСОБА_4 до 30 березня 2014 року повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33). Діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, підполковник ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30 березня 2014 року, без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув, чим незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України. Таким чином, підполковник ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Служби безпеки України, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30 березня 2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом у змові з іншими військовослужбовцями Служби безпеки України, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, розпорядження Голови Служби безпеки України № 44 від 24 березня 2014 року, до 30 березня 2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно, разом із іншими військовослужбовцями, ухилився від подальшого проходження військової служби в Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України. У зв`язку із цим, 15 серпня 2015 року підполковник ОСОБА_4 у відповідності до ст. 278 КПК України був повідомлений про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, вчинене групою осіб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав.

У кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_4 під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід - взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування та надасть можливість органу досудового розслідування припинити вчинення останнім кримінального правопорушення у якому він підозрюється.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не забезпечить належну поведінку підозрюваної виконання нею процесуальних рішень, спробам останньої перешкоджати кримінальному провадженню та припинить вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, з метою забезпечення належного виконання ним усіх слідчих та процесуальних дій, та припинення вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слід прийти до висновку про те, що є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тому клопотання необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 188, 189 і 190 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання прокурора військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Велика Лепетиха Херсонської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , із метою його приводу до зали судового засідання Козелецького районного суду Чернігівської області для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала втрачає чинність із моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя