Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 571/520/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000001 року за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Клесів Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він 31.12.2018 приблизно о 04 год. 30 хв. за попередньою змовою з групою невстановлених досудовим розслідуванням осіб, не являючись суб`єктом підприємницької діяльності, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, в порушення вимог ст. 19 Кодексу України «Про надра», ст. 4 Закону України від 18.11.1997 року «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» та Постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавною та місцевого значення», незаконно, шляхом гідророзмиву грунту, за допомогою мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна «Мерседес», на території урочища «Баньки», що на відстані приблизно 8 км від с. Томашгород, Рокитнівського району, Рівненської області, мав намір здійснити видобування бурштину-сирцю, який відповідно до Закону України від 18.11.1997 року «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Таким чином, ОСОБА_3 спільно з групою невстановлених досудовим розслідуванням осіб, виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного наміру, однак видобути корисні копалини загальнодержавного значення (бурштин-сирець) не зміг з причин, які не залежали від його волі.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України, як умисні дії, які виразились у закінченому замаху на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

22.03.2019 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості відповідно до положень ст. 472 КПК України.

Обвинувачений, захисник та прокурор за умовами угоди про визнання винуватості дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України, щодо покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 6800 гривень.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим, його захисником.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом в судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні, також судом з`ясовано, що сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та закону, міра покарання передбачена санкцією ч. 2 ст. 240 КК України.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений у повній мірі розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений, захисник та прокурор розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені у ст.473 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні з призначенням узгодженої обвинуваченим, захисником та прокурором основної міри покарання.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 22.03.2019 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000001.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 6800 гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: