В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, батька дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,

- обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений скоїв таємне викрадення чужого майна за таких обставин.

Близько 11-00 години 15 березня 2018 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, таємно викрав чавунну кришку кабельного колодязю № 65-бн, яка знаходилась біля будинку № 253 по вул. Ігоря Сікорського в м. Запоріжжі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні таємного заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що у вказаний в обвинуваченні час у відсутність постійної роботи він випробовував певні фінансові труднощі, тому побачивши випадково вказану річ, вирішив відвезти її до найближчого пункту приймання металобрухту, для чого використав наявний у нього вдома візок, розмістивши на якому кришку люка, почав рух до пункту приймання металобрухту по вул. Верещагіна в м. Запоріжжі. Після того, як пройшов два квартали, був зупинений співробітниками поліції, яким розповів про джерело набуття викраденого предмета

У скоєнні злочину обвинувачений щиро розкаявся. Заявив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого і щиро жалкує про те, що сталося.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених міркувань при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений скоїв кримінально каране діяння середньої тяжкості.

Разом з цим суд бере до уваги і зміст обвинувачення, яке утворює один епізод крадіжки.

Бере до уваги суд і спосіб вчинення зазначеної крадіжки, яка не поєднана із псуванням запорів, пошкодженням майна для досягнення мети доступу до майна, застосуванням спеціально призначених для цієї мети предметів, а вчинена шляхом вільного доступу до матеріальних цінностей.

У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Захист права потерпілого через усунення майнової шкоди у зв`язку з вилученням предметів викрадення, які визнані речовим доказом і будуть в порядку ст. 374 КПК України повернуті потерпілому, суд вважає за можливе також визнати обставиною, що пом`якшує покарання.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, позитивні відомості про особу винного, наявні в досудовій доповіді органу пробації, участь обвинуваченого у вихованні і утриманні малолітньої дитини, дають суду підстави для призначення мінімального розміру самого м`якого покарання, передбаченого санкцією частини статті обвинувачення, як про те одностайно клопочуться сторони провадження, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати з проведення судової експертизи в сумі 429 грн. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в доход держави.

Речовий доказ предмет викрадення, переданий на зберігання представнику потерпілого, - належить поверненню потерпілому за належністю.

Речовий доказ металева тачка, що зберігається в камері схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - підлягає поверненню обвинуваченому за належністю.

У відсутність клопотань учасників кримінального провадження щодо застосування до обвинувачених запобіжного заходу, який на стадії досудового розслідування не обирався, суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави в особі управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області судові витрати з проведення судової експертизи в сумі 429 грн.

Речовий доказ чавунну кришку кабельного колодязю № 65-бн, передану на зберігання представнику публічного акціонерного товариства «Укртелеком», - повернути публічному акціонерному товариству «Укртелеком» за належністю.

Речовий доказ металеву тачку, що зберігається в камері схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - повернути обвинуваченому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1