Справа № 755/8472/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "15" серпня 2018 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 15.03.2012 року Дарницьким районним судом м. Києві за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 31.03.2016 року Дніпровського районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 25 травня 2018 року приблизно о 14-00 год. проходив біля будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення велосипеда, що знаходився в місці загального користування, в коридорі вказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, зайшов до будинку АДРЕСА_2 , та обрав об`єктом свого злочинного посягання велосипед марки «Comanchi» що знаходиться на 7 поверсі вказаного вище будинку, який належить ОСОБА_5 .
Впевнившись що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та є непомітними для інших осіб взяв велосипед та направився до виходу з будинку.
Ппри цьому консьєрж на першому поверсі будинку за адресою : АДРЕСА_2 , помітила протиправні дії ОСОБА_4 та усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені з боку сторонніх осіб з метою з а володіння чужого майна, швидко виїхав на велосипеді на вулицю та почав тікати.
Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн.
Однак, в подальшому через 15 хвилин після вчинення злочину був затриманий працівниками поліції за адресою: м. Київ, пр-кт, П. Тичини, 1-В.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторно та кваліфікує такі його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, інвалід 3-ї групи, не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, з метою забезпечення ефективного виховного впливу на нього, його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі. При цьому враховуючи обставини вчинення правопорушення та дані про особу обвинуваченого стан здоров`я, соціальні зв`язки та щире каяття, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Судові витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75,76 КК України, ст. ст. 349,370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: велосипед марки «Comanchi» залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 ; CD-R диск з відеозаписом з камер спостереження залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя: