печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002555 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

28.03.2019 Прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002555 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, тобто до 08.04.2019, внаслідок виняткової складності провадження, оскільки для прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , їх захисниками, а також потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх представниками; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не зменшилися та продовжують існувати, а відтак наявна необхідність у продовженні тримання підозрюваного під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
Прокурори в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити, з мотивів викладених у клопотанні.
Захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказавши на порушення правил підсудності при розгляді даного клопотання та порушення правил підслідності при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002555. Також вказали на необґрунтованість підозри, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, враховуючи, що ризики з якими законодавець пов`язує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо вимог клопотання та підтримав позицію своїх захисників щодо клопотання.
Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовим розглядом встановлено, Слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002555 від 19.10.2018 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється прокурорами управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.
Так, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження Державного бюро розслідувань являється: 01008, м.Київ, вулиця Михайла Грушевського, будинок 12/2, яке за адміністративним поділом міста Києва відноситься до Печерського району, що спростовує доводи захисників в обґрунтування порушення правил підсудності при розгляді даного клопотання та порушення правил підслідності при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002555.
16.05.2018 ОСОБА_7 затриманий на підставі п. 1 ч. 2 ст. 208 КПК України та його злочинна діяльність припинена.
Цього ж дня, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, у рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0002555.
18.05.2018 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Постановою заступника Генерального прокурора Головного військового прокурора від 09.07.2018 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 16.11.2018.
11.07.2018 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 04.09.2018.
29.08.2018 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 27.10.2018.
Постановою заступника Генерального прокурора Головного військового прокурора від 18.10.2018 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 16.05.2019.
24.10.2018 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 21.12.2018.
19.12.2018 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 17.02.2019.
14.01.2019 прокурором у кримінальному провадженні матеріали за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у порядку ст. 217 КПК України виділено в окреме провадження за № 0000011.
18.01.2019 матеріали досудових розслідувань № 0000011 об`єднано із матеріалами досудового розслідування № 0002555 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
22.01.2019 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 4 ст. 189 КК України.
25.01.2019 прокурором у провадженні прийнято рішення про закінчення досудового розслідування, про що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України повідомлено учасникам кримінального провадження.
13.02.2019 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 08.04.2019.
Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, які були предметом апеляційного розгляду.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчим суддею встановлено, що на теперішній час у кримінальному провадженні досудове розслідування завершено та стороною обвинувачення відкрито матеріали досудового розслідування, проте обставиною, яка перешкоджає закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді є виняткова складність кримінального провадження, та як наслідок великий обсяг матеріалів досудового розслідування, з якими необхідно ознайомити ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , їх захисників, а також потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і їх представників.
Також, необхідно врахувати, що сторона захисту може мати свої матеріали, які буде використовувати як докази у суді, та з якими сторона обвинувачення повинна ознайомитись.
Прокурором в судовому засіданні було доведено, що виконати вимоги ст. 290 КПК України раніше, у межах строку дії ухвали слідчого судді, не виявилось можливим з об`єктивних причин, оскільки всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії здійснювалися послідовно, по мірі проведення комплексу інших необхідних слідчих (розшукових) дій та після встановлення слідством свідків у кримінальному провадженні, нових даних щодо вчинених злочинів, а також зважаючи на великий обсяг запланованих слідчих (розшукових) дій, потреба у здійсненні яких була безпосередньо пов`язана з перевіркою показань учасників кримінального провадження та інших отриманих доказів і зумовлена метою забезпечення повноти, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження.
Варто зазначити, що виконання вимог ст. 290 КПК України має вирішальне значення для кримінального провадження, оскільки якщо сторона не здійснить відкриття матеріалів, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_7 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема під час судового розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 постійно не проживає за місцем своєї реєстрації та користується орендованою квартирою. Також, підозрюваний має змогу користуватися підробленими документами, що посвідчують особу, у тому числі паспортів громадянина України та громадянина України для виїзду за кордон, що надає можливість останньому безперешкодно пересуватися по території України та виїжджати за кордон з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у вигляді тривалого строку позбавлення волі, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
При цьому, у рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Вищевказане безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 має можливість виїхати на тимчасово окуповану територію або на територію Російської Федерації, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Водночас, відповідно до встановлених досудовим розслідуванням обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, останній навіть будучи службовою особою Національної поліції України, на якого було покладено обов`язки згідно ст. 2, 7, 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини, тощо, знехтував вказаними вимогами та вчинив кримінальні правопорушення.
При цьому, на даний час у кримінальному провадженні допитано значну кількість свідків, які у своїх показаннях викривають злочинну діяльність підозрюваного ОСОБА_7 . Зазначені свідки у подальшому повинні будуть підтвердить свої показання у ході судового слідства. Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, шляхом застосування погроз, буде намагатися схилити свідків до зміни своїх показань.
Також, згідно протоколу огляду від 17 травня 2018 речей та документів, вилучених під час обшуку 16.05.2018 у автомобілі Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , у вказаному автомобілі ОСОБА_7 виявлено пристрої GPS-трекера X Keeper та ТК STAR.
Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи показання потерпілого ОСОБА_10 , наявні достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_7 зможе вчинити щодо потерпілих і свідків інше кримінальне правопорушення, у тому числі пов`язане із заподіянням шкоди їх життю та здоров`ю.
Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.
Зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_7 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.
Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що все ж дані ризики, хоча і не втратили свою силу, проте не можна їх розцінювати настільки ж актуально, як і на початковій стадії досудового розслідування, приймаючи до уваги той факт, що відбувається стадія ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яка являється завершальною.
За встановлених обставин, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків та їх актуальність.
На підставі викладеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, враховуючи при цьому принцип диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, та приймає до уваги ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як сторона захисту не спростувала представлені стороною обвинувачення слідчому судді докази, які дають підстави для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного запобіжного заходу.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002555 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, до 16.05.2019 включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0002555.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1