Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2692/18
Номер провадження: 1-в/511/116/18
21.12.2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2018 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що 02.07.1998 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст. 140 КК України було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , де частковим власником є ОСОБА_5 та вона, їй належить 513/1000 частини вищезазначеної квартири. Вона у 2017 році вирішила продати свою частку квартири, але у приватного нотаріуса отримала відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 10.11.2008 року за № 8169603, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі виписки з вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.07.1998 року (справа №1-224/1998). Тому за захистом своїх прав вона вимушена звернутись до суду, так як накладений арешт на всю квартиру порушує її право приватної власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном.

В судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна за її відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечував щодо скасування арешту накладеного вироком Роздільнянського районного суду Одеської області по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст. 140 КК України на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.05.2002 року знято арешт з 513/1000 частини вказаної квартири.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додатки до нього, оглянувши вирок Роздільнянського району Одеської області від 12.07.1998 року (справа №1-224/98р.) та постанову суду від 08.05.2002 року (справа №1-224/98р.) суд приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 1 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України , до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 17 жовтня 2018 року (справа № 461/233/17-ц, провадження № 14-326цс18) зробила висновок про те, що зняття арешту з майна, накладеного в рамках кримінального провадження, розглядається у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку.

Згідно ч. 1,2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право суду на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед суду їх переконливості.

Судом встановлено, що заявниця по справі ОСОБА_4 є власницею 513/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частин квартири № 822287 від 24.10.2002 року. ( а.с.3)

Заявниця ОСОБА_4 не є підозрюваною, обвинуваченою чи цивільним позивачем у вказаному кримінальному провадженні, а 513/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , не визнавалася речовим доказом.

Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 02 липня 1998 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст. 140 КК України було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ..

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 травня 2002 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст. 140 КК України ( справа № 1-224/1998г.), знято арешт з 513/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , належних на праві власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1999 року, виданого управлінням житлового комунального господарства Одеського міськвиконкому. Судом, при розгляді клопотання ОСОБА_6 , було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності двом володільцям: ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 12.10.1999 року, виданого управлінням житловогокомунального господарства Одеського міськвиконкому в розмірі 513/1000 частини та ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 1994 року в розмірі 487/1000частини.
Отже постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.05.2002 року знято арешт з 513/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , які згодом перейшли у власність заявниці.
Разом з тим, особа, яка подала клопотання жодним чином не обґрунтовує, що арешт майна було накладено вироком суду необґрунтовано, а також, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала, що свідчить про те, що клопотання про скасування арешту майна є необґрунтованим.

Викладене в сукупності свідчить, що особа, яка подала клопотання поверхнево підійшла до питання оформлення клопотання про скасування арешту майна, що з урахуванням необґрунтованості клопотання про скасування арешту майна, не підтвердження викладених у ньому обставин жодними доказами, свідчить про те, що таке клопотання задоволенню не підлягає. При цьому суд також враховує, що арешт, накладений на 513/1000 часток вказаної квартири, що належать заявнику знятий постановою суду від 08.05.2002 року, яка набрала законної сили.

Керуючись ст.174, ст.359 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1