Ухвала

21 січня 2019 року

м. Київ
Провадження № 51-10184ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року, вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 грудня 2018 року касаційну скаргу потерпілої, у зв`язку з недотриманням вимог статей 427, 438 КПК України залишено без руху і надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

У межах наданого судом строку ОСОБА_6 надіслала до касаційного суду уточнену касаційну скаргу, однак зазначених в ухвалі суду від 10 грудня 2018 року недоліків не усунула.

Так, як вбачається із змісту уточненої скарги, потерпіла повторно заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, також не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Крім цього, як вбачається із змісту повторної скарги потерпіла так, і не вказує, які істотні порушення кримінального процесуального закону чи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущено судами при розгляді даного провадження, а також не наведено доводів щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України з огляду на положення ст. 414 КПК України, які б можна було визнати беззаперечними підставами для скасування оскаржуваних судових рішень на підставах передбачених ст. 438 КПК України.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. Тому, відсутність у ній обґрунтування,з підстав передбачених в ст. 438 КПК України про, що було наголошено потерпілій в ухвалі Верховного Суду, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року, вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_3