Справа № 611/252/19
Провадження № 1-кп/611/38/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учня 3 курсу Барвінківського професійного аграрного ліцею, раніше не судимого, який фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Барвінкового Харківської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Барвінкового Харківської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинили злочини, передбачені ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, а ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ст. 185 ч. 3 КК України, за таких обставин.

20 грудня 2018 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 з метою вчинити крадіжку грошей прийшов до будинку свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір, достовірно знаючи, що у ОСОБА_7 є грошові кошти та місце їх зберігання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, протиправно, з корисливим мотивом, впевнившись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_4 через незачинену хвіртку зайшов у двір, за допомогою ключа, який він знайшов біля будинку, відкрив вхідні двері до будинку та проник всередину будинку, де в спальній кімнаті в шухляді столу знайшов та викрав грошові кошти в сумі 200 євро купюрами номіналом по 100 євро, що згідно офіційному курсу НБУ становить 31,6112 грн. за 1 євро, а всього на загальну суму 6322,24 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав власнику ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця його вчинення зник, обернувши викрадені грошові кошти на свою користь та розпорядившись в подальшому на свій розсуд, а саме, обміняв на гривні у відділенні банку «Райффайзен БанкАваль» та витратив на власні потреби.

30.12.2018 приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 запропонував своїм товаришам ОСОБА_4 та ОСОБА_6 здійснити крадіжку дизельного палива з гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , на що ті дали згоду, оскільки достовірно знали, що потерпілий ОСОБА_8 там зберігає дизельне паливо.

30.12.2018 близько 23 години 15 хвилин, реалізуючи злочинний намір, направлений на крадіжку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, з корисливим мотивом, а ОСОБА_4 , крім того, повторно, впевнившись в тому, що їх дії ніким помічені не будуть, за попередньою змовою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за допомогою принесеної з собою викрутки відкрутили шурупи кріплення навісного замка, на який був зачинений гараж. У подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 проникли всередину приміщення гаража за вказаною адресою, де за допомогою знайденого на місці шлангу з металевої діжки злили в 2 пластикові каністри об`ємом по 20 літрів, які принесли з собою, та в 1 пластикову каністру об`ємом 20 літрів, яку знайшли в гаражі, та таємно викрали 60 літрів «зимового» дизельного палива.

Вартість дизельного «зимового» палива, згідно висновку товарознавчої експертизи № 6/3 ЮСЕ-19 від 04.02.2019, становить 29,17 грн. за 1 літр, а вартість всього викраденого дизельного палива - 1750,20 грн.

Зазначеними протиправними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 завдавши власнику ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.

Пластикова каністра для потерпілого матеріальної цінності не становить.

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця його вчинення злочину зникли, обернувши викрадене дизельне паливо на свою користь та розпорядившись в подальшому на свій розсуд, а саме, наступного дня продавши громадянину ОСОБА_9 за 1200 грн. Гроші поділили порівну та витратили на власні потреби.

Крім того, 08.01.2019 о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з метою розпивання спиртного через незачинену хвіртку прийшли у двір до ОСОБА_7 за його запрошенням за адресою: АДРЕСА_4 . У цей час ОСОБА_7 не було вдома.

Перебуваючи у дворі вказаного домоволодіння, ОСОБА_6 побачив каністру з дизельним паливом та, скориставшись відсутністю господаря, запропонував ОСОБА_5 здійснити крадіжку зазначеного майна, на що останній дав згоду.

08.01.2019 близько 00 годин 50 хвилин, реалізуючи злочинний намір на крадіжку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, з корисливим мотивом, за попередньою змовою, повторно, впевнившись в тому, що їх дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з двору домоволодіння за вказаною адресою таємно викрали металеву двадцятилітрову каністру, в якій було 20 літрів «зимового» дизельного палива. Вартість металевої каністри об`ємом 20 літрів, згідно висновку товарознавчої експертизи від 28.02.2019 № 6/444СЕ-19, становить 163 грн., вартість 20 літрів «зимового» дизельного палива, згідно висновку тієї ж експертизи, становить 28,15 грн. за 1 літр.

Зазначеними протиправними діями ОСОБА_6 і ОСОБА_5 завдавши власнику ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 726 грн.

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця його вчинення зникли, обернувши викрадене дизельне паливо на свою користь та розпорядившись в подальшому на свій розсуд, а саме, продавши громадянину ОСОБА_9 за 400 грн. та поділивши гроші між собою порівну, і в подальшому витративши на власні потреби. Викрадену металеву каністру ОСОБА_6 залишив для власного користування.

Допитані як обвинувачені, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованих їм злочинах визнали повністю і дали показання щодо обставин скоєних ними злочинів так, як це викладено вище.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особи обвинувачених, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують їх особу, вважає повністю доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб і поєднаному з проникненням до приміщення, і кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідно за статтями 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, а також вважає повністю доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням до житла, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб і поєднаному з проникненням до приміщення, і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 3 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином, особи обвинувачених, характер і ступінь участі кожного з них у вчиненні злочинів, обставини, що пом`якшують їх покарання, відсутність обставини що обтяжують їх покарання.

Вивченням особи обвинувачених встановлено:

- ОСОБА_4 раніше не судимий, неодружений, не працює, проживає з матір`ю, братами і сестрою, навчається на 3 курсі Барвінківського професійного аграрного ліцею, за місцем проживання і місцем навчання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, у вчиненому кається;

- ОСОБА_5 раніше не судимий, неодружений, проживає з батьками і сестрою, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, у вчиненому кається;

- ОСОБА_6 раніше не судимий, неодружений, не працює, проживає з батьками і сестрою, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, у вчиненому кається.

Обставинами що пом`якшують покарання всіх обвинувачених, суд визнає те, що раніше вони не судимі, їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілим завданих збитків (за виключенням збитків, завданих ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченим слід призначити покарання, передбачене санкцією статей 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України позбавлення волі, необхідне і достатнє для їх виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до вимог ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, наведені вище дані про особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують їх покарання, відсутність обставин, що обтяжують їх покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 без відбування ними покарання і звільнення їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням кожному з них іспитового строку 1 рік, який, на думку суду, є достатнім для того, щоб засуджені в умовах здійснення контролю за їх поведінкою довели своє виправлення, і покладенням на кожного з них обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, необхідних і достатніх для їх виправлення і попередження нових злочинів.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Суд, дійшовши висновку про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, вважає за необхідне на підставі ч. 2 статті 124 КПК України стягнути з них документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 286 грн. 00 коп. з кожного.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за статтею 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання за цією статтею позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

ОСОБА_5 визнати винуватим за статтями 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України й призначити йому покарання:

- за статтею 185 ч. 2 КК України - позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за статтею 185 ч. 3 КК України - позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 до відбування призначити 4 (чотири) роки позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винуватим за статтями 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України й призначити йому покарання:

- за статтею 185 ч. 2 КК України - позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за статтею 185 ч. 3 КК України - позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 до відбування призначити 4 (чотири) роки позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо кожний з них на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину, і згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на кожного з них обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання, навчання та роботи, і не виїжджати за межі України без погодження з вказаним органом, необхідні і достатні для їх виправлення і попередження нових злочинів.

Речовий доказ у провадженні металеву каністру ємкістю 20 л, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити у нього.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп. з кожного.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1