МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1065/17
Провадження № 1-кп/480/52/18
Вирок
Іменем України

20 листопада 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

потерпілого ОСОБА_9 ;

представника потерпілого ОСОБА_10 ;

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2017 року за № 0000275 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 16 лютого 2017 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 122 КК України до двох років позбавлення волі. Звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком тривалістю один рік шість місяців;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 16 лютого 2011 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 115 КК України до семи років позбавлення волі. 18 грудня 2012 року звільнено від відбування покарання у зв`язку з хворобою на невідбутий строк чотири роки дев`ять місяців 10 днів;

- 11 травня 2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі; звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, з середньою освітою, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000275: 09.04.2017 у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування невстановлений), ОСОБА_11 , перебував у квартирі АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_12 , та за запрошенням останнього, де разом з власником та ОСОБА_13 і ОСОБА_17 , вживали спритні напої. В ході вживання алкоголю та розмов, ОСОБА_11 помітив відсутність свого мобільного телефону і попросив присутніх зателефонувати йому, та коли всі почули рингтон мобільного телефону, який лунав з кишені ОСОБА_17 , це дуже обурило присутніх. Вирішивши, що ОСОБА_17 вчинив крадіжку, ОСОБА_11 наніс два удари кулаком в лобну частину голови ОСОБА_17 . В цей момент ОСОБА_12 почав виганяти ОСОБА_17 зі своєї квартири, при цьому, завдав йому один удар палицею в область грудей та один удар кулаком в область підборіддя. Від отриманого удару ОСОБА_17 впав на підлогу, однак і це не зупинило ОСОБА_12 , так як він, відірвавши дві металеві ніжки від стільця, почав наносити удари ОСОБА_17 в область тулубу. В цей момент до ОСОБА_17 , який від отриманих ударів опинився на підлозі, підійшов ОСОБА_13 , та наніс йому 3-4 удари ногою в область грудей та живота. Після чого, підійшов ОСОБА_11 та, разом з ОСОБА_12 , почали хаотично наносити удари ОСОБА_17 руками і ногами в область голови і тулубу. 09.04.2017 ОСОБА_17 госпіталізовано до лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва, де в цей же день від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_17 помер.

Обвинувачений ОСОБА_11 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та надав суду такі показання. Так, обвинувачений ОСОБА_11 повідомив суду, що 09 квітня 2017 року приблизно о 4 годині він зайшов до ОСОБА_12 для того щоб занести речі та продукти. Вдома у ОСОБА_12 був сам ОСОБА_12 , раніше незнайомий ОСОБА_11 - ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 та потерпілий ОСОБА_17 , які розпивали алкогольні напої та запропонували також випити обвинуваченому ОСОБА_11 . Взагалі, обвинувачений ОСОБА_11 знає обвинуваченого ОСОБА_12 вже багато років, оскільки їх батьки багато років працювали разом і стільки ж років він його і знає, а спілкуватися та дружити з ОСОБА_12 стали у 2012 році. Потапову знає багато років через її сина; неприязних відносин з нею не має. ОСОБА_17 знайомий ОСОБА_11 - вони були сусідами по гаражу. ОСОБА_11 відмовився випити та вийшов на балкон, оскільки у нього задзвонив телефон. ОСОБА_11 по телефону сварився з дівчиною, і коли зайшов з балкону, то виявив нестачу ще одного свого телефону, який залишив на столі, про що повідомив присутніх.

ОСОБА_11 ще раз вийшов, а потім зайшов, і коли зайшов, то побачив ОСОБА_17 , який був випивший, і встав, хотів вийти та впав. ОСОБА_11 вважає, що ОСОБА_17 упав, оскільки у нього був приступ епілепсії; ОСОБА_17 не був п`яний, однак коли він впав, у нього судороги почали тягнути. Раніше таке ОСОБА_11 бачив у ОСОБА_12 . ОСОБА_11 привів до тями ОСОБА_17 , облив його водою, та останній встав.

ОСОБА_17 разом з ОСОБА_13 пішли в магазин у дворі та купили літр горілки та повернулися. Увесь цей час ОСОБА_11 розмовляв по телефону на балконі. Після цього, стався якийсь конфлікт, але вони його владнали. ОСОБА_11 повернувся з балкону та побачив свій телефон. Конфлікт з приводу телефону був вичерпаний та вони пили мирову. ОСОБА_13 коли вставав впав, та ОСОБА_18 вивела його до кімнати, в якій був балкон на якому ОСОБА_11 виходив розмовляти по телефону. Коли ОСОБА_11 зайшов у кімнату, то побачив на підлозі людину, яка там лежала ОСОБА_17 . ОСОБА_11 запропонував викликати швидку, на що ОСОБА_12 погодився. ОСОБА_11 викликав швидку допомогу; прийшов фельдшер та водій, яким ОСОБА_11 допомагав виносити ОСОБА_17 з квартири та поїхав з ним у машині швидкої допомоги; по дорозі, біля цементного заводу, на зупинці, працівники поліції зняли ОСОБА_11 з машини швидкої допомоги та відвезли до квартири ОСОБА_20 , а швидка поїхала далі у м. Миколаїв. Патрульна поліція поїхала взявши з них пояснення. Після чого, ОСОБА_11 почав розпивати алкогольні напої з людьми, які були у квартирі. Приблизно через три-три з половиною години приїхав наряд поліції, вдягли на них наручники та забрали до райвідділу у Варварівку. Після чого сказали їм, що людина померла і, що всі вони будуть сидіти. Їх почали бити, щоби вони давали неправдиві показання один проти одного. Ніхто з них не заперечував той факт, що відбувся конфлікт. Взагалі, насильство з боку правоохоронних органів, було застосовано в момент затримання 09 квітня о 09 вечора.

З заявою про злочин ОСОБА_11 до правоохоронних органів не звертався. Захисник повідомив ОСОБА_11 про те, що йому треба в СІЗО звернутися до медичної частини, з метою зняття тілесних ушкоджень.

Вина ОСОБА_11 у тому, що він викликав швидку допомогу, оскільки ОСОБА_17 прийшов до ОСОБА_12 вже побитий; під лівим оком він бачив синець, у вигляді гематоми; на руці на кулаці були садна. ОСОБА_17 розказував про конфлікт, який у нього стався, однак ОСОБА_11 не дослухав, оскільки пішов на балкон розмовляти. На скільки обвинувачений ОСОБА_11 чув, то потерпілий ОСОБА_17 заборгував комусь грошей.

Особисто ОСОБА_11 ОСОБА_17 тілесних ушкоджень не наносив. Також ОСОБА_11 не бачив щоби ОСОБА_12 та ОСОБА_13 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_17 .

Слідчого експерименту фактично не було, це все домисли; три людини у наручниках стоять та розповідають три історії; оперативна група примусила ОСОБА_11 підписати протокол; не встановлено де чия кров.

ОСОБА_11 не розуміє за що він має нести відповідальність: за те, що хтось напився, схопив ніж та пригнув до ОСОБА_12 .? Якби ОСОБА_11 таке бачив, то він би не допустив конфлікту; він взагалі нічого не бачив. Взагалі про те, що був якиїсь конфлікт ОСОБА_11 відомо, оскільки це все відбулося в одній квартирі; є прохідна кімната, зал, та ОСОБА_11 перебував через кімнату на балконі. Перше, на що ОСОБА_11 звернув увагу на те, що Потапова тягла ОСОБА_13 з зали, де залишалися всі інші, у кімнату, бо ОСОБА_13 впав. Коли ОСОБА_11 зайшов з балкону то йому

щось сказав ОСОБА_12 , а ОСОБА_17 лежав вдоль дивану, на що ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_11 , що ОСОБА_17 пригнув, а ОСОБА_12 його відштовхнув. Перед диваном стояв журнальний стіл пластиковий, два табурети, тумба з телевізором та швейна машинка.

ОСОБА_11 пішов на балкон, а ОСОБА_12 пішов на кухню. Після чого повернувшись ОСОБА_11 запропонував викликати швидку.

ОСОБА_11 би ніколи не вліз у конфлікт, оскільки у нього на той момент було 2 роки умовно; так само і ОСОБА_12 був на іспитовому строці, і, що ОСОБА_12 його штовхнув і вдарив, то у нього на це була причина, оскільки у потерпілого був ніж. Вказаний ніж ОСОБА_11 бачив і до цього, оскільки потерпілий цим ножем різав ковбасу.

Обвинувачений ОСОБА_12 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та надав суду такі показання. На момент розглядаємих подій ОСОБА_12 був на підписці про невиїзд та вказує на те, що стан його здоров`я не дозволяє йому наносити будь-які тілесні ушкодження. ОСОБА_17 ОСОБА_12 знає як односельця, і раніше, він ніколи не приходив до ОСОБА_12 випити. ОСОБА_17 двічі вдарив ОСОБА_12 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_12 дістав з кишені ОСОБА_17 телефон ОСОБА_11 , коли ОСОБА_11 телефонував на нього. ОСОБА_17 сказав, що він переплутав телефони. Взагалі ОСОБА_17 та ОСОБА_19 з`явилися вдома у ОСОБА_21 серед дня з горілкою, точного часу ОСОБА_12 вказати не може, оскільки був відсутній годинник, і були вже випивші з трохи пом`ятим лицем. У ОСОБА_17 був не здоровий колір обличчя та садна під оком. ОСОБА_17 розказував про конфлікт який у нього стався, щось про сепаратистів, чи атовців, чи авганців. Після цього ОСОБА_19 пішов. Про те, що ОСОБА_11 перебував у квартирі ОСОБА_12 останній не знав, оскільки вважав, що ОСОБА_11 зателефонував комусь і пішов. ОСОБА_13 та ОСОБА_17 ще разом вживали спиртні напої. Потапова дійсно відводила ОСОБА_13 спати в іншу кімнату, оскільки він був випивший. У цей момент ОСОБА_17 пригадав ситуацію про телефон та запитав чому ОСОБА_12 вліз до нього в кишеню за телефоном. ОСОБА_12 знав, що ОСОБА_22 не конфліктна людина, і попросив його залишити приміщення. Після того, як ОСОБА_17 вдарив ОСОБА_12 , який сидів на дивані, останній приліг та коли привставав, то побачив у руці ОСОБА_17 ніж. Вказаний пірочинний ніж ОСОБА_17 дістав з кармана піджака, та відкрив його при ОСОБА_12 , коли ОСОБА_12 намагався присісти на диван.

ОСОБА_12 допускає, що ОСОБА_17 дочекався моменту, коли ОСОБА_12 залишився один в кімнаті, щоби пригадати ситуацію з телефоном.

ОСОБА_12 схопив перше, що йому попало та відштовхнув ОСОБА_17 . ОСОБА_17 підслизнувся та впав, можливо від удару, а можливо від того, що був випивший. ОСОБА_12 вказує на те, що це була самооборона. ОСОБА_12 , скориставшись тим, що ОСОБА_17 впав, пішов на кухню де побачив кров та пішов відмивати кров. Кров була у ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_17 його вдарив може ключами, не думає, що кулаком. У ОСОБА_12 був синець під оком. З цим всім ОСОБА_12 приїхав до райвідділу, на ІТТ та СІЗО.

По квартирі ОСОБА_12 були краплі крові потерпілого ОСОБА_17 , оскільки коли він падав, він розбив голову. Коли ОСОБА_17 впав ОСОБА_12 не бачив. Коли приїхала швидка, то медсестра сказала підняти ОСОБА_17 та посадити на диван, хоча він не знає чи можна так робити, і ОСОБА_17 перебинтовували голову. Також, у себе в квартирі падав і ОСОБА_12 .

ОСОБА_12 був у замішанні, коли дізнався, що ОСОБА_17 помер; ніхто не думав, що від падіння, таке могло статися. ОСОБА_12 допускає, що побої ОСОБА_17 могли бути нанесені у період між тим, коли ОСОБА_17 бачила сестра, та приходом до ОСОБА_12 до дому.

ОСОБА_12 вказує, що його перші показання були надані під тиском; його ніхто не бив. Друга група, коли приїхала на затримання, почали громити квартиру ОСОБА_12 . На запитання поліції, що сталося, ОСОБА_12 відповів, що він надав пояснення першій групі та випив горілки. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_12 трохи перебільшив ситуацію, яка сталася, оскільки був під впливом працівників поліції. І у Снігурівській колонії, куди він був доставлений, ОСОБА_12 також пояснив, що отримав тілесні ушкодження до затримання.

ОСОБА_12 вказує на те, що він в силу фізичних можливостей не може нанести людини тяжкі тілесні ушкодження, у тому числі і пустотілою ніжкою від кухонного столу, грам по 50 кожна.

На пропозицію ОСОБА_11 викликати швидку, ОСОБА_12 погодився, оскільки сказав: Шо ж він буде тут лежати. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 запитали ОСОБА_17 і він щось нерозбірливо їм відповів і вони вирішили, що це не горілка впливає. По приїзду швидкої ОСОБА_17 попросив води у ОСОБА_12 . Медсестра попросила ОСОБА_11 та Потапову допомогти занести ОСОБА_17 до машини. ОСОБА_12 дав гроші, щоби ОСОБА_11 та ОСОБА_17 могли повернутися з лікарні. Пізніше поліція привезла ОСОБА_11 назад.

ОСОБА_12 не може пояснити звідки у ОСОБА_17 з`явилися такі серйозні тілесні ушкодження, що призвели до смерті, це було явно не в нього вдома. Він не бачив щоби хто не будь наносив ОСОБА_17 тілесні ушкодження. Вважає, що ОСОБА_17 не була надана належна медична допомога.

Обвинувачений ОСОБА_13 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та надав суду такі показання. Потерпілий ОСОБА_17 прийшов, коли ОСОБА_13 та Потапова уже були у квартирі. ОСОБА_13 побачив ОСОБА_17 тоді вперше. ОСОБА_13 ходив з ОСОБА_17 до магазину, оскільки той його попросив. ОСОБА_17 взяв горілки та закуски, а ОСОБА_13 зачекав його, після чого разом повернулися до квартири. ОСОБА_13 ще трохи випив, а потім вже смутно пам`ятає як Потапова тягнула його в іншу кімнату. ОСОБА_13 прокинувся вже коли була швидка та поліція. У поліції він був усю ніч на допиті та йому погрожували так само як і ОСОБА_12 та били. Так, на куртці, штанах та подошві кросівок ОСОБА_13 була кров, але на експертизу взяли лише кросівки. Коли ОСОБА_13 доставили до СІЗО, то його було доставлено до медичної частини, де лікар запитав його: Шо? В поліції?. На що ОСОБА_13 відповів, що да. На питання лікаря чи буде ОСОБА_13 звертатися він відповів, що не знає, що писати; було зроблено відмітку про ссадна. Працівники поліції чинили тиск на ОСОБА_13 , коли привезли, з метою допитати та намагалися з`ясувати хто побив потерпілого. ОСОБА_13 не звертався до правоохоронних органів та захиснику сказав нічого не писати з приводу тиску. ОСОБА_13 має претензії до працівників поліції, однак нікуди не писав про це.

ОСОБА_13 не бачив, щоби хтось наносив тілесні ушкодження ОСОБА_17 .

Взагалі в той день ОСОБА_13 був п`яний, у зв`язку з чим його несли на ліжко; у райвідділу ОСОБА_13 протверезів, але був ще п`яний. ОСОБА_13 пив і 8 і 9 числа до тями ОСОБА_13 прийшов уже на четвертий день.

ОСОБА_13 пам`ятає, що казав на слідчому експерименті. Під час слідчого експерименту ОСОБА_13 казав, що вони хотіли; зауваження та доповнення ОСОБА_13 не писав.

У судовому засіданні також заслухано показання потерпілого, а також свідків обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_9 , будучи допитаною у судовому засіданні, надала суду такі показання. Потерпілий ОСОБА_9 знає ОСОБА_12 , оскільки він проживає поряд у домі; ОСОБА_11 потерпілий ОСОБА_9 знає, оскільки вони проживають в одному домі; померлий ОСОБА_17 був її рідним братом. ОСОБА_9 знає, що у обвинувачених не було ніяких відносин з її братом ОСОБА_17 та вона дуже дивується, як він міг там опинитися. Раніше бувало, що ОСОБА_17 міг зловживати алкогольними напоями; до відповідальності не притягався. ОСОБА_17 мав офіційне працевлаштування та сезонно підробляв. ОСОБА_17 , коли був тверезим то був не конфліктний, але коли він був п`яним, то втрачав сили та мляв, та ставав нудним та противним; фізично він не вдарити не може, нічого. ОСОБА_17 міг раз на півроку піти у запой, але зараз це був не запойний час. Потерпілий ОСОБА_9 вказує на те, що у ОСОБА_17 зараз не було запойного періоду, оскільки наступного дня зранку після того як ОСОБА_17 помер 10 квітня, вона мала їхати з дитиною на операцію у м. Донецьк, а ввечері помер її брат. З приводу кримінального провадження потерпілому відомо тільки те, що її брата забили до смерті. ОСОБА_9 повідомили про те, що ОСОБА_17 забрали до лікарні приблизно через 30 хвилин після того, як поїхала швидка допомога, а коли вона приїхала до лікарні, то її брат вже помер. Потерпілий вказує на те, що не знає, що трапилося, оскільки 09 квітня вранці, приблизно о 08 годині вона бачила брата та він був тверезий та впродовж дня не спілкувалися з ним; тілесних ушкоджень на обличчі не було. Потерпілий ОСОБА_9 впевнена у тому, що її брат не міг заволодіти чужим майном, це табу.

Свідок ОСОБА_23 , будучи допитаною у судовому засіданні, надала суду такі показання. 09 квітня 2017 року, приблизно о 17 годині 02 хвилини, можливо о 17 годині 03 хвилини, нею було по 103 отримано виклик про кровохаркання у квартирі (номер квартири точно не пам`ятає) у будинку АДРЕСА_6 , яка належить Цуркану. Коли ОСОБА_23 прибула на виклик їй вказали потерпілого, який був у важкому (коматозному) стані: на запитання він не відповідав та був низький тиск (80/40) та його було транспортовано до лікарні. Потерпілого свідок знає на лице. Потерпілий лежав на дивані, на животі, обличчям в диван. У цей момент у кімнаті був: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_24 . Побачивши людину у важкому стані свідок ОСОБА_23 викликала поліцію, попросила ОСОБА_11 допомогти знести в машину ОСОБА_17 . Водій, ОСОБА_25 та свідок знесли потерпілого на ношах до машини, і ОСОБА_11 поїхав до заводу, а потім їх зупинили працівники поліції. Свідок не питала присутніх, а вони і не розповідали, що сталося, а повезла потерпілого до лікарні, оскільки у нього була закрита черепно-мозкова травма, крововиливи з лівої сторони на лиці, на лобі, та перелам ребер з підозрою на пневмоторекс (пробиті легені). Коли свідок ОСОБА_23 забирала ОСОБА_17 , то він був живий, у Варварівці його брати відмовилися, оскільки був дуже важкий випадок та дали направлення до ЛШМД; по дорозі свідок капала ОСОБА_17 , а коли вони приїхали до ЛШМД, то у нього був тиск 120 і він вже відповідав на питання та

повідомив лікарю, що його звати ОСОБА_26 та, що він просто зловживав з друзями; з приводу тілесних ушкоджень при свідку ОСОБА_17 нічого не казав. Також, свідок підтвердив, що у квартирі ОСОБА_17 просив води, однак вказує на те, що при закритій черепно-мозковій травмі не можна пити. Після цього, ОСОБА_12 сказав свідку Обережно ніж, після чого свідок оглянула ОСОБА_17 на наявність ножових поранень; ніхто з присутніх на поранення не скаржився. Коли свідок прибула на виклик, то обстановка у квартирі вказувала на те, що люди п`ють, вони були випивші.

Свідок ОСОБА_27 , будучи допитаним у судовому засіданні, надав суду такі показання. ОСОБА_27 разом з ОСОБА_28 були запрошені працівниками поліції в якості понятих під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Під час проведення слідчого експерименту свідка та другого понятого повідомили з приводу чого його запросили та роз`яснили його права. Кожен раз, перед слідчим експериментом, всі виходили, а потім знову заходили, всі були в одній кімнаті: працівники поліції, поняті та по черзі всі заходили. До свідка Потапової, підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 заборонені методи (побиття) не застосувалися; їм не вказували, що розказувати і всі вони розповідали все добровільно. Свідок смутно пам`ятає, що розказували на експерименті: розказували, що брали участь усі троє підозрюваних. Під час слідчого експерименту учасники добровільно розповідали обставини, тиску на них не чинили; велася відеозйомка. Всі окремо розказували на слідчому експерименті. Після проведення експерименту свідок прочитав та підписав протокол; зауважень та доповнень у свідка не було. Свідок пам`ятає тілесні ушкодження тільки на Потаповій.

Свідок ОСОБА_29 , будучи допитаним у судовому засіданні, надав суду такі показання. У квітні 2016 року свідок був запрошений понятим під час обшуку. Обвинувачений ОСОБА_12 є сусідом свідка; ОСОБА_30 наглядно знайомий бачив його в селі; ОСОБА_31 свідок не знає; потерпілого ОСОБА_9 знає, оскільки звертався до неї по роботі, а померлого ОСОБА_17 пам`ятає ще зі школи. Хто був присутній на обшуку свідок не пам`ятає, пам`ятає ОСОБА_11 та хазяїна квартири. Свідок підписав протокол, його зачитали (у цей момент був ОСОБА_12 ), зауваження не вносили.

Свідок ОСОБА_32 , будучи допитаним у судовому засіданні, надав суду такі показання. Обвинувачений ОСОБА_12 є сусідом свідка, ОСОБА_11 - односельчанин, померлий ОСОБА_17 - однокласник свідка. На весні 2016 року, приблизно о 01 годині ночі, до нього додому постукали працівники поліції, які запросили свідка бути понятим, у зв`язку зі слідством щодо смерті людини. Свідок спустився з третього поверху на других поверх 4 під`їзду у 26 будинку. Свідок побачив міліцію, жіночку, трьох оперативників та ОСОБА_12 , який стояв. Учасники пройшли до кімнати, у тому числі і сусід. Слідчий вказував на сліди та питав його Ви це бачили? на що свідок відповідав Так, бачу, а потім все, що бачили записали у протоколі. Свідок ознайомився з протоколом та підписав протокол, з відомостями вказаними у ньому згоден; щоби ОСОБА_12 підписував протокол свідок не бачив. Свідка запросили у кімнату, де показали ніжки від стільця, які були на балконі та замотані у штору, плями багрові на шторі. Місцерозташування ОСОБА_12 змінювалося, то стояв біля ковра, то на кухні, то у іншій кімнаті, та свідок не чув щоби щось казав. Тиск ні до кого застосований не був.

Свідок ОСОБА_33 , будучи допитаною у судовому засіданні, надала суду такі показання. Обвинувачений ОСОБА_12 є другом ОСОБА_34 , обвинуваченого ОСОБА_11 свідок знає з дитинства, ОСОБА_13 є її співмешканцем; потерпілий є її односельцем, жили в сусідніх домах. Свідок ОСОБА_33 та обвинувачений ОСОБА_13 прийшли у гості до ОСОБА_12 там також вже були присутні ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_19 та розпивали алкогольні напої. Свідок то відходила на кухню то поверталася, і коли повернулася, то вже почула сварку між ОСОБА_17 та ОСОБА_12 з приводу того, що у ОСОБА_12 зник телефон. ОСОБА_11 розмовляв по телефону на балконі; ОСОБА_19 до цього часу вже пішов; і присутніми були ОСОБА_33 та ОСОБА_13 . ОСОБА_11 попросив її вийти, оскільки розмова відбувалася на підвищених тонах. Пізніше свідок повідомила, що ОСОБА_12 попросив її вийти. Свідок ОСОБА_33 забрала ОСОБА_13 , щоби не було конфлікту; вони вийшли з кімнати, у цей момент ОСОБА_11 розмовляв по телефону. Коли почули грохот серйозний, то зайшли до кімнати і побачили, що на полу лежали ОСОБА_12 та ОСОБА_17 . Потім, ОСОБА_33 повідомила, що ОСОБА_12 полустояв біля ОСОБА_17 . Свідок вказує на те, що ОСОБА_17 прийшов до ОСОБА_12 до дому вже побитий, оскільки на обличчі у нього були садна.

ОСОБА_17 лежав на підлозі на спині і ОСОБА_11 викликав швидку, оскільки у нього на носу була кров та стогнав. Щодо обставин кримінального провадження, то свідку відомо тільки те, що вона бачила, коли померлого ОСОБА_35 виносили та допомагала виносити; тілесних ушкоджень не бачила. ОСОБА_17 був живий, на ньому були садна на боках на щоках, та розмовляв з ними та просив води. Свідок ОСОБА_33 , обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_13 виносили ОСОБА_17 до машини швидкої допомоги, оскільки він був ізбитий ОСОБА_12 вони скандалили. Якийсь телефон пропав, і зателефонували на цей номер, і телефон виявили у ОСОБА_17 у кишені. Вказане свідок чула, коли дзвонив телефон. Все вказане відбувалося у АДРЕСА_3 .

Крім ОСОБА_12 тілесні ушкодження ОСОБА_17 ніхто не наносив; однак момент нанесення тілесних ушкоджень свідок не бачила.

Коли поїхала швидка, то одразу приїхала поліція у складі шести осіб та за допомогою фізичної сили з них вибивали покази; з приводу вказаних обставин свідок нікуди не зверталася. Дії на слідчому експерименті не відповідають дійсності, оскільки свідок казала те, що їй казали говорити.

На підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненому злочині стороною обвинувачення також подано суду документи та висновки експертів.

З витягу з кримінального провадження № 0001394 від 10.04.2017, Орган досудового розслідування Миколаївське відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вбачається, що 09.04.2017, приблизно о 19 годині до ЛШМД м. Миколаєва з Миколаївської ЦРЛ було доставлено ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця Миколаївського району смт. Ольшанське, з діагнозом політравма, множинні переломи ребер з обох боків, закрита тупа травма грудної клітини, ЗЧМТ, від яких останній помер в реанімаційному відділенні ЛШМД. Тілесні ушкодження отримав в смт. Ольшанське, звідки й був доставлений каретою швидкої медичної допомоги до Миколаївської ЦРЛ. Правова кваліфікація ч. 2 ст. 121 КК України (т. 4 а. к. п. 165).

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0001394 від 10.04.2017, орган досудового розслідування Заводський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, відповідно до якого 09.04.2017, приблизно о 19 годині до ЛШМД м. Миколаєва з Миколаївської ЦРЛ було доставлено ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця Миколаївського району смт. Ольшанське, з діагнозом політравма, множинні переломи ребер з обох боків, закрита тупа травма грудної клітини, ЗЧМТ, від яких останній помер в реанімаційному відділенні ЛШМД. Тілесні ушкодження отримав в смт. Ольшанське, звідки й був доставлений каретою швидкої медичної допомоги до Миколаївської ЦРЛ. Правова кваліфікація ч. 2 ст. 121 КК України (т. 4 а. к. п. 166).

Відповідно до рапорту заст. нач. СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_36 , зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлено про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Заводського ВП ГУНП № 6147 від 09.04.2017, здійснено доповідь начальнику Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_37 про те, що у складі СОГ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області було здійснено виїзд до ЛШМД, де в реанімаційному відділенні виявлено труп ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, з тілесними ушкодженнями. Зі слів лікарів встановлено, що вказаного громадянина було доставлено о 19.00 до ЛШМД з Миколаївської ЦРЛ з діагнозом: політравма, закрита травма грудної клітини, множинні переломи ребр з обох боків, ЗЧМТ. При спілкуванні в телефонному режимі з Миколаївською ЦРЛ встановлено, що його було доставлено з смт. Ольшанське. Труп оглянуто та направлено на СМЕ (т. 4 а. к. п. 167).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.04.2017 та таблиці зображень до нього, у морозильній камері моргу ЛШМД у м. Миколаєві, вул. Корабелів, 14, оглянуто труп ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 4 а. к. п. 168 -170).

Відповідно до постанови про визначення підслідності кримінального провадження від 11.04.2017 визначено підслідність кримінального провадження № 0001394 від 10.04.2017, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області (т. 4 а. к. п. 171). Матеріали кримінального провадження № 0000275 та № 0001394 об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний № 0000275 (т. 4 а. к. п. 173-174).

Відповідно до рапорту старшого чергового Миколаївського РВП Очаківського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_38 від 09.04.2017, зареєстрованого в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області 09.04.2017 за № 884, начальнику Миколаївського РВП Очаківського відділу ГУНП в Миколаївській області здійснено доповідь, що 09 квітня 2017 року, о 20 годині 05 хвилин, до ЧЧ Миколаївського РВП від оператора 102 надійшло повідомлення про те, що до них звернувся черговий лікар ЛШМД м. Миколаїв та повідомив, що до них було доставлено мешканця смт. Ольшанське, непрацюючого ОСОБА_17 , 1968 р.н., з тілесними ушкодженнями у вигляді закритої травми грудної клітки, які він отримав при невідомих обставинах. Гр. ОСОБА_12 був заявником в тому, що мешканець смт. Ольшанське ОСОБА_17 , 1968 р.н., отримав при невідомих обставинах тілесні ушкодження. Гр. ОСОБА_17 було доставлено до ЛШМД м. Миколаїв з діагнозом політравма, перелом ребер з обох сторін, ЗЧМТ, закрита травма грудної клітини. В результаті отриманих тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_17 помер в ЛШМД м. Миколаїв. Даний факт був зареєстрований в ЄО № 883. Попередня кваліфікація ч. 2 ст. 121 КК України. Обставини встановлюються. На МП відправлено СОГ, начальник Миколаївського РВ ОСОБА_39 , начальник Миколаївського СВ ОСОБА_40 , відповідальний по ВП ОСОБА_41 , начальник СКП Миколаївського РВП ОСОБА_42 , експерт ОСОБА_43 . Про подію повідомлено чергового ГУНП (т. 4 а. к. п. 34).

З рапорту ст. о/у СКП Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_44 вбачається, що 10.04.2017 о 10 годині 50 хвилин у м. Миколаєві за підозрою у вчиненні злочину відносно ОСОБА_17 затримано ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та доставлено до Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області (т. 4 а. к. п. 36).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09 квітня 2017 року та ілюстративної таблиці до нього, огляд проведено на підставі дозволу ОСОБА_12 від 09.04.2017, об`єктом огляду є приміщення квартири АДРЕСА_5 . Квартира розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку. Вхід в приміщення квартири здійснюється через одностворчаті дерев`яні двері, які зачиняються на внутрішній врізний замок, який на момент огляду механічних ушкоджень не має. На момент огляду вхідні двері знаходяться в зачиненому не запертому стані. При відкритті дверей, розташовані дерев`яні двері, які пофарбовані в фарбу білого кольору; зазначені двері замикаючих пристроїв не мають та знаходяться у відчиненому стані. При вході до приміщення квартири коридор, розміром 1 на 2 метри, в якому зліва, на стіні, висить електричний лічильник, вішалка, на якій на момент огляду висить дві куртки та двоє джинсов, на підлозі, під вішалкою, лежить куртка сірого кольору, під якою лежать різні тряпки. З правої сторони в одному метрі від входу в коридорі розташований дверний пройом в приміщення кухні, перед якими дерев`яні двері в приміщення туалету розміром 1 на 1 м, за яким дерев`яні двері в приміщення ванної кімнати. Приміщення кухні розміром 2 на 2 метри, в якій зліва на право розташований дерев`яний стіл, на якому стоїть електричний чайник, чорного кольору, пластмасовий, над столом на стіні висить дерев`яна шафа, в якій на полиці лежить різний посуд та склянки. Далі, розташована віконна рама, на підвіконні стоять: металевий чайник, магнітофон сірого кольору. На підлозі стоїть газова плита, на якій стоїть сковорода та дві кастрюлі. По середині, в 40 см, висить газова колонка, під якою дерев`яна столешня, на якій лежить посуд. За столешнею розташована мийка, в якій на момент огляду змочені водою дві тарілки, з виделками та три ложки. Біля мийки розташоване пластикове відро, в якому на момент огляду лежить сміття. Прямо по ходу, у приміщенні коридору дерев`яні двері в приміщення кімнати № 1, розміром 3 на 4 метри, в якій зліва на право розташовані: дерев`яний стілець, пластмасовий стіл, на якому на момент огляду стоять керамічна чашка, пластмасова чашка, скляний стакан об`ємом 350 мл, скляний стакан об`ємом 50 мл, біля яких стоїть скляна пляшка з написом Поляна квасова, об`ємом 0,5 л, далі стоїть металевий казан, в якому лежать макарони, керамічна тарілка, в якій лежать порізані сосиски, біля металевого казана стоять дві металеві банки з під консерви, в яких на момент огляду лежать окурки цигарок. На підлозі в зазначеному приміщенні постелені дві доріжки на яких маються плями від невідомої рідини. За пластмасовим столом розташована дерев`яна тумбочка, на якій стоїть телевізор марки Pistar. За тумбою розташоване дерев`яне вікно та підвіконня, по середині якого стоїть стакан скляний, об`ємом 50 мл, біля якого лежить медичний шприц з голкою об`ємом 10 мл. В правому дальньому куті біля вікна, на підлозі, виявлено плями рідини бурого кольору, біля стінки, відразу біля пляшки, стоїть дерев`яна швейна машинка, на якій маються пошкодження у виді розбиття, на деревині маються сліди речовини бурого кольору. На швейній машинці на момент огляду лежить піджак коричневого кольору. Далі по ходу розташований диван, який знаходиться в розібраному вигляді, на якому лежить дві подушки, ковдра та покривало. З правої сторони від входу в приміщення кімнати № 1, розташована шафа-сервант, на якому зверху лежить ковдра. З правої сторони в приміщенні кімнати № 2, вхідний пройом яких зачинений ковром, приміщення кімнати розміром 2 на 3 метри, в якій зліва на право розташовано: шафа сервант, дерев`яне ліжко, на якому подушка, біля якої лежить, металевий складний ніж, довжиною леза 7 мм, шириною 1,5 см, далі дерев`яна тумба, за якою металопластикові двері на балкон, на підлозі якого лежить різне сміття та одяг (тряпки). В ході проведення огляду місця події на балконі, серед сміття, на підлозі лежить поліетиленовий різнокольоровий мішок, в якому лежить штора білого кольору; дві штори жовтого кольору, в які замотані дві металеві ніжки від табуретки, на яких маються плями рідини бурого кольору. Крім того, в приміщенні № 2, біля шафи, стоїть металевий стілець, в якого відламані ніжки. За шафою стоять дві алюмінієві гардини. Під час огляду виявлені в поліетиленовому мішку речі з балкону переміщено в кімнату № 2, на підлогу, де з мішка було вийнято зазначені предмети. В ході проведення огляду місця події з місця події вилучено: металеву табуретку, занавіску білого кольору, дві штори жовтого кольору та дві металеві ніжки, піджак сірого кольору, фрагмент килиму з підлоги, фрагмент деревини зі швейної машинки, 4 сліди папілярних візерунків пальців рук (т. 4 а. к. п. 37 -40; 41-43).

Згідно з протоколами отримання зразків для експертизи від 04.05.2017, проведених на підставі постанов прокурора Миколаївського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 від 26.04.2017, з четвертих пальців лівої руки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , а також з вени на ліктьовій зоні правої руки ОСОБА_12 відібрано зразки крові (т. 4 а. к.п. 47, 48, 49; 50; 51; 52).

Відповідно до висновку експерта № 440 від 26.04.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 11.04.2017, про призначення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6. (дактилоскопічне дослідження) на таблиці до протоколу огляду місця події від 09.04.2017 за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть ОСОБА_17 , доставленого до лікарні з кв. АДРЕСА_7 , містяться чотири сліди папілярних узорів пальців рук (руки) з розмірами 13х17 мм, 12х17 мм, 9x21 мм та 10х14 мм, відкопійовані на відрізки прозорої клейкої стрічки з розмірами сторін 38х93 мм (два сліди), 24х45 мм та 24х26 мм відповідно, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Два сліди папілярних узорів пальців рук з розмірами 13x17мм та 9x21мм, залишені середнім пальцем правої руки свідка ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , слід папілярного узору пальця руки з розмірами 12х17 мм, залишений безіменним пальцем правої руки свідка ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дактилоскопічна карта якої надана на експертизу в якості порівняльного матеріалу та слід папілярного узору пальця руки з розмірами 10x14мм, залишений вказівним пальцем правої руки підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дактилоскопічна карта якого надана на експертизу в якості порівняльного матеріалу (т. 4 а. к. п. 53, 54-68).

З висновку експерта № 166 від 04.05.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2017, вбачається, що кров ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (т. 4 а. к. п. 69,70,71-72 ).

Відповідно до висновку експерта № 167 від 04.05.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2017, кров ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (т. 4 а. к. п. 73,74,75, 76-77).

З висновку експерта № 172 від 10.05.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2017, вбачається, що кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (т. 4 а. к. п. 78,79, 80,81-82 ).

Відповідно до висновку експерта № 176, експертиза почата 11.05.2017 та закінчена 17.05.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2017, кров ОСОБА_17 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_46 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО.» (Висновок експерта №173 від 17.05.17р)
На фрагменті килиму, представленому на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Висловиться категорично про групову належність крові на підставі виявлення тільки антигену Н не представляється можливим. Однак результати серологічного дослідження не виключають можливості походження крові від особи (осіб) групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі ОСОБА_17 (т. 4 а. к. п. 83-84,85, 86, 87-88).

З висновку експерта № 175, експертиза почата 12.05.2017 та закінчена 22.05.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2017, вбачається, що кров ОСОБА_17 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. На напівпальті, наданому на експертизу, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Висловитися категорично про групову належність крові на підставі виявлення лише одного антигену Н не представляється можливим (антиген Н є супутнім в групах крові А з ізогемаглютинініном анти-В, В з ізогемаглютиніном анти-А, АВ і основним у групі О ізогемаглютинінами анти-А, анти-В). Однак, дані серологічного дослідження не виключають можливості походження крові від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі від ОСОБА_17 (т. 4 а. к. п. 89-90, 91, 92-94).

Відповідно до висновку експерта № 174, експертиза почата 11.05.2017 та закінчена 17.05.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2017, кров ОСОБА_17 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_46 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО.» (Висновок експерта №173 від 17.05.17р). На парі кросівок, представлених на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої в об. №1, 2, 3 на правому кросівку і в об. №5 на лівому кросівку виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, в тому числі ОСОБА_11 . У випадку змішування крові в плямах на речових доказах, її походження не виключається від осіб з групами В з ізогемаглютиніном анти-А (як з супутнім антигеном Н, так і без нього) і О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі ОСОБА_11 і ОСОБА_17 . Походження крові виключається від ОСОБА_13 і ОСОБА_12 . В об. №4, 6 на лівому кросівку виявлений антиген II ізосерологічної системи АВО. Висловиться категорично про групову належність крові на підставі виявлення тільки антигену Н не представляється можливим. Однак результати серологічного дослідження не виключають можливості походження крові від особи (осіб) групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі ОСОБА_17 (т. 4 а. к. п. 95-96, 97, 98, 99-100).

З висновку експерта № 173, експертиза почата 11.05.2017 та закінчена 17.05.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2017, вбачається, що кров ОСОБА_17 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. На правому кросівку, представленому на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Висловитися категорично про групову належність крові на підставі виявлення тільки антигену Н не представляється можливим. Однак, результати серологічного дослідження не виключають можливості походження крові від особи (осіб) групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі ОСОБА_17 . На лівому кросівку представленому на експертизу кров не знайдена (т. 4 а. к. п. 101-102, 103, 104, 105-106).

Відповідно до висновку експерта № 46/Ц, експертиза почата 12.05.2017 та закінчена 29.05.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2017, кров потерпілого ОСОБА_17 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО (Акт судово-медичного дослідження зразка крові №64 від 11.04.2017року, проведеного у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (Висновок експерта №166 від 04.05.17 експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (Висновок експерта №167 від 04.05.2017 року експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (Висновок експерта №172 від 10.05.2017року експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Під час проведення цитологічного дослідження фрагментів фанери зі швейної машинки (об.1-7) та на паперовому аркуші, де були загорнуті ці фрагменти (об.8), наданих на експертизу, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Ізогемаглютинини анти-А і анти-В не виявлені. Таким чином, сліди крові, які виявлені на фрагментах фанери зі швейної машинки (об.1-7) та на паперовому аркуші, де були загорнуті ці фрагменти могли походити від особи (осіб), в крові якої (яких) міститься виявлений антиген Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_17 , але не походять від підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (т. 4 а. к. п. 107-108, 109, 110, 111-112-1).

З висновку експерта № 47/Ц експертиза почата 12.05.2017 та закінчена 29.05.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2017, вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_17 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО (Акт судово-медичного дослідження зразка крові № 64 від 11.04.2017, проведеного у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (Висновок експерта №166 від 04.05.17 експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (Висновок експерта №167 від 04.05.2017 року експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (Висновок експерта №172 від 10.05.2017 року експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Під час проведення цитологічного дослідження стільця (об. 4,5), наданого на експертизу, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, сліди крові, які виявлені на стільці (об. 4,5) могли походити від особи (осіб), в крові якої (яких) міститься виявлений антиген В, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_11 , але не походять від потерпілого ОСОБА_17 та підозрюваних ОСОБА_13 і ОСОБА_12 (т. 4 а. к. п. 113-114; 115, 116, 117-118).

Відповідно до висновку експерта № 45/Ц, експертиза почата 12.05.2017 та закінчена 06.06.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2017, кров потерпілого ОСОБА_17 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО (Акт судово-медичного дослідження зразка крові № 64 від 11.04.2017, проведеного у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (Висновок експерта №166 від 04.05.17 експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (Висновок експерта №167 від 04.05.2017 року експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (Висновок експерта №172 від 10.05.2017 експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). На двох шторах жовтого кольору (об. 1-10) та на занавісці (об. 11, 12), наданих на експертизу, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Ізогемаглютинін анти-А і анти-В не виявлені. Таким чином, сліди крові, які виявлені на двох шторах (об. 1-10) та на занавісці (об. 11-12) могли походити від особи (осіб), в крові якої (яких) міститься виявлений антиген Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_17 , але не походять від підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , і ОСОБА_12 . На двох відламаних металевих ніжках від стільця (об. 29, 30) сліди крові не виявлені (т. 4 а. к. п. 119-120, 121, 122, 123-125).

З висновку експерта № 1189 експертиза почата 10.04.2017 о 13.30 та закінчена 16.05.2017, експертиза проведена на підставі постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.04.2017, вбачається, що смерть гр. ОСОБА_17 настала внаслідок обширної тупої травми грудної клітини у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, яке ускладнилося травматичним шоком.
При судово-медичному дослідженні трупа виявлені наступні тілесні ушкодження в ділянці голови та лиця: садна в тім`яній області по серединній лінії, поверхнева рана в тім`яній області зліва (клаптева); множинні синці у ділянці лиця та голови; множинні ізольовані крововиливи у м`які покрови голови; в області тулуба та кінцівок: множинні двосторонні переломи ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври зліва та з вираженими крововиливами у навколишні м`які тканини у місцях переломів; синець в області правого плеча, множинні синці в області правого передпліччя, правої кисті та заднім поверхням ліктьових суглобів.
Всі виявлені пошкодження у гр. ОСОБА_17 є прижиттєвими, на що вказує наявність крововиливів в місцях пошкоджень, утворились одночасно від дії тупих твердих предметів та могли утворитися при не однократних ударах руками, ногами та іншими тупими твердими предметами в область лиця, тулуба та кінцівок.
По ступеню тяжкості множинні двосторонні переломи ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври зліва, що ускладнилось травматичним шоком, відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень, які потягли за собою смерть.
Виявлені множинні ізольовані крововиливи у м`які покрови голови та рана на голові по ступеню тяжкості, стосовно до живих осіб, відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.
Виявлені садна та синці в області лиця та кінцівок, по ступеню тяжкості, стосовно до живих осіб, відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень.
Між тілесними пошкодженнями в області грудної клітки у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври зліва та настанням смерті мається прямий причинний зв`язок.
При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа виявлений етиловий спирт в концентрації 1, 91 %, що може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння.
Дата та час настання смерті, вказані в історії хвороби, тобто 09.04.2017 о 20.00, що не суперечить судово-медичним даним (т. 4 а. к. п. 126-127, 128, 129, 130-132).

Відповідно до висновку експерта № 1189, додаткова експертиза почата 28.04.2017 о 13.30 та закінчена 17.05.2017, смерть гр. ОСОБА_17 настала внаслідок обширної тупої травми грудної клітини у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, яке ускладнилося травматичним шоком. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені наступні ушкодження в ділянці голови та лиця: садна в тім`яній області по серединній лінії, поверхнева тім`яній області зліва (клаптева), множинні синці у ділянці лиця та голови, множинні ізольовані крововиливи у м`які покрови голови; в ділянці тулуба та кінцівок: множинні двосторонні переломи ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври зліва та з вираженими крововиливами у навколишні м`які тканини у місцях переломів; синець в області правого плеча, множинні синці в області правого передпліччя, правої кисті та заднім поверхням ліктьових суглобів.
Всі виявлені пошкодження у гр. ОСОБА_17 є прижиттєвими, на що вказує наявність крововиливів в місцях пошкоджень, утворились одночасно від дії тупих твердих предметів та могли утворитися при не однократних ударах руками, ногами та іншими тупими твердими предметами в область лиця, тулуба та кінцівок.
По ступеню тяжкості множинні двосторонні переломи ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври зліва, що ускладнилось травматичним шоком, відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень, які потягли за собою смерть.
Виявлені множинні ізольовані крововиливи у м`які покрови голови та рана на голові по ступеню тяжкості, стосовно до живих осіб, відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.
Виявлені садна та синці в області лиця та кінцівок, по ступеню тяжкості, стосовно до живих осіб, відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень.
Між тілесними пошкодженнями в області грудної клітки у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври зліва та настанням смерті мається прямий причинний зв`язок.
При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_17 виявлений етиловий спирт в концентрації 1,91%, що може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння.
Дата та час настання смерті, вказані в історії хвороби, тобто 09.04.2017 о 20.00, що не суперечить судово-медичним даним.
Виходячи із розташування пошкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_17 можна сказати, що в момент нанесення пошкоджень потерпілому, поза останнього змінювалась.
Після отримання пошкоджень потерпілий ОСОБА_17 міг, нетривалий період часу, обчислюваний від декількох десятків секунд до 1-2-х годин, здійснювати які-небудь активні дії, в тому числі пересуватись, говорити, чинити опір та інше.
Утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_17 , при падінні його з положення стоячи з подальшим ударом о підлогу, меблі та інші тупі тверді предмети не можливо (т. 4 а. к. п. 134-135).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Частиною 10 статті 101 КПК України встановлено, що висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.
Вказані висновки експертів є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, об`єктивними та науково обґрунтованими та такими, що узгоджуються по змісту з іншими доказами у кримінальному провадженні, а тому суд вважає їх належними, допустимими та достовірними.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 10 квітня 2017 року та відтвореного у судовому засіданні відеозапису проведення слідчого експерименту вбачається, що 10 квітня 2017 року о 18 годині 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_6 , слідчим за участю: свідка ОСОБА_34 , старшого інспектора криміналіста ОСОБА_47 , у присутності понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 було проведено слідчий експеримент. Під час проведення вказаного слідчого експерименту свідок ОСОБА_33 , перебуваючи на вулиці, перед входом до будинку АДРЕСА_6 , у присутності понятих, добровільно, без будь-якого примусу виклала обставини, які їй відомі за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 . Так, свідок ОСОБА_33 повідомила учасникам проведення слідчого експерименту, що 09 квітня 2017 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 завдали ОСОБА_22 побої у квартирі ОСОБА_21 у будинку АДРЕСА_6 . Свідок ОСОБА_48 разом з учасниками слідчого експерименту прослідувала до квартири в якій це все сталося. Зайшовши до квартири, ОСОБА_48 вказала на кімнату, у якій все сталося. Свідок ОСОБА_48 пояснила, що вона разом з ОСОБА_13 прибула сюди десь перед обідом. Тут був: ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 . Коли свідок прийшла до квартири, то бачила на столі вже була розпочата бутилка горілки на половину та з ОСОБА_13 вони теж принесли пляшку. Пізніше, свідок ОСОБА_48 пішла за ще однією пляшкою, а ОСОБА_49 з ОСОБА_50 почали сваритися через якихось родичів чи кумів. Коли свідок повернулася, то скандал вже затих. Потім, випивши ще одну пляшку, ОСОБА_51 почав хапатися за маленький складний ніж та кидатися на ОСОБА_12 , оскільки вони сварилися з ОСОБА_12 . ОСОБА_12 вказане набридло і він скинув ОСОБА_17 , який сидів на краю дивана, з нього на підлогу. У цей час падає гардина. Розпочинається скандал. ОСОБА_52 ( ОСОБА_25 ) почав питати за свій телефон, який не могли знайти. Першим ОСОБА_22 вдарив ОСОБА_52 ( ОСОБА_25 ) в область тіла кулаком за те, що той пригав з ножем. У цей момент ОСОБА_53 ( ОСОБА_21 ) почав вдаряти його зламаним карнізом у поперек та спину ззаду (свідок показує місце нанесення ударів), приблизно 3-4 рази. Коли ОСОБА_17 впав, то вдарився головою о швейну машинку (свідок вказує на неї) та розбив голову. У момент коли ОСОБА_53 почав бити ОСОБА_22 задзвонив телефон. Коли почали піднімати ОСОБА_54 ( ОСОБА_22 ) та класти його на диван, то у нього задзвонив телефон та випав телефон ОСОБА_55 ( ОСОБА_25 ). ОСОБА_52 забрав телефон і у цей момент почалася бійка: ОСОБА_52 ( ОСОБА_25 ), ОСОБА_53 ( ОСОБА_21 ) стали бити ОСОБА_54 . Свідок вказує на місцеположення тіла ОСОБА_17 : головою до стіни та швейної машинки, а ногами в прохід. Декілька ударів на дивані наносив ОСОБА_52 та ОСОБА_53 ; били куди попадали і в голову і по тілу; удари наносили у переважній більшості руками, але хтось бив і ногою. ОСОБА_56 весь час був поряд з ними та намагався вдарити кілька разів, однак свідок ОСОБА_48 одразу відвела ОСОБА_13 в іншу кімнату. ОСОБА_17 був живий та захищався та відбивався у цей момент і зміг вдарити ОСОБА_57 ( ОСОБА_21 ), поки той розвертався. Після цього у ОСОБА_17 все лице було у крові: з носа, з губ. ОСОБА_52 ( ОСОБА_25 ) його розвернув та одразу викликав швидку. Після цього ОСОБА_48 ходила до дому, а коли повернулася, то як раз під`їхала швидка і вона разом з ОСОБА_58 ( ОСОБА_25 ) допомагали виносити ОСОБА_17 . Скільки часу це все відбувалося свідок вказати не може, однак припускає, що хвилин 20-30. Взагалі удари наносилися руками, ногами, а зламаною гардиною та ніжкою від стільця бив ОСОБА_21 .
Після перегляду у судовому засіданні відео проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_48 повідомила суду, що дійсності відповідає лише її зовнішність на слідчому експерименті; до неї застосувалася фізична сила. Свідок не знімала побої, оскільки її попередили. Добу вона пробула у райвідділі, а потім її відпустили. Свідок вказує на те, що вона примусово давала показання. Також, свідок вказує на те, що давала неправдиві покази під час проведення слідчого експерименту, оскільки всіх їх 09 числа закрили та протягом доби наносили тілесні ушкодження. Свідок ОСОБА_48 боялася, тому ні до кого і не зверталася щодо примушення її до надання показань. Єдина кого пам`ятає свідок з працівників поліції ОСОБА_59 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 10 квітня 2017 року та відтвореного у судовому засіданні відеозапису проведення слідчого експерименту вбачається, що 10 квітня 2017 року о 19 годині 15 хвилин за адресою: АДРЕСА_6 , слідчим за участю: підозрюваного ОСОБА_11 , старшого інспектора криміналіста ОСОБА_47 , у присутності понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 було проведено слідчий експеримент. На пропозицію слідчого підозрюваний ОСОБА_11 погодився розказати як були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_17 .

Під час проведення вказаного слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_11 перебуваючи на вулиці, перед входом до будинку АДРЕСА_6 , у присутності понятих, добровільно, без будь-якого примусу виклав обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 . Підозрюваний ОСОБА_11 пояснив, що 09 квітня 2017 року приблизно о 05-06 годині вечора прийшов до свого товариша у гості до квартири АДРЕСА_5 . Після чого учасники проведення слідчого експерименту прослідували до квартири, в якій все сталося. ОСОБА_11 привів учасників проведення слідчого експерименту до кімнати, в якій все сталося. Вдома у ОСОБА_12 були: ОСОБА_12 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 та незнайомий йому чоловік- ОСОБА_62 . ОСОБА_11 залишив у кімнаті свій мобільний телефон та пішов робити собі чай, а коли повернувся, то виявив відсутність телефону. Запитавши присутніх про телефон ОСОБА_11 попросив ОСОБА_12 зателефонувати і телефон задзвонив у кишені потерпілого. ОСОБА_11 встав зі стільця на якому сидів, наніс потерпілому, який сидів по центру дивана, два удари кулаком у лоб. ОСОБА_17 впав уперед з дивану; ОСОБА_60 підняла ОСОБА_17 та посадила на диван. У цей момент у ОСОБА_11 задзвонив телефон і він вийшов поспілкуватися по телефону з дівчиною. Повернувшись, ОСОБА_11 зайшов до кімнати та побачив, що ОСОБА_17 впав в епілепсії. ОСОБА_11 перевернув ОСОБА_17 на бік та облив водою; після чого ОСОБА_17 прийшов до тями, встав, випив горілки та продовжив щось казати. Зробивши чай, ОСОБА_11 повертається до кімнати та бачить, як ОСОБА_17 лізе з ножем до ОСОБА_12 . ОСОБА_12 взяв за таз та штовхнув у бік вікна. ОСОБА_11 показує місце куди впав ОСОБА_17 (місце під вікном). Після чого ОСОБА_17 підняли та посадили на диван. ОСОБА_11 намагався вигнати ОСОБА_22 . ОСОБА_12 вдарив ліктем ОСОБА_17 у щелепу, після чого він впав на підлогу. ОСОБА_11 знов вийшов на кухню. Повернувшись до кімнати, ОСОБА_11 побачив, як раніше не знайомий йому чоловік ОСОБА_62 , який сидів на дивані, а перед ним лежить на підлозі на спині ОСОБА_17 , якого ОСОБА_62 б`є п`ятками у грудну клітину та в область живота. У присутності ОСОБА_11 було нанесено 3-4 удари. Після чого знову підняли ОСОБА_54 ( ОСОБА_22 ). ОСОБА_11 знову вийшов з кімнати та повернувся почувши крик ОСОБА_17 . У кімнаті ОСОБА_11 побачив, що ОСОБА_17 лежить на підлозі та хрипить. ОСОБА_11 викликав швидку. Особисто ОСОБА_11 наніс три удари ОСОБА_17 - у лоб та з коліна в щелепу. ОСОБА_12 паличкою наніс 3-4 удари в область попереку. ОСОБА_13 п`яткою лівої ноги наносив удари 3-4 удари у грудну клітину та живіт.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 10 квітня 2017 року та відтвореного у судовому засіданні відеозапису проведення слідчого експерименту вбачається, що 10 квітня 2017 року о 18 годині 45 хвилин за адресою: АДРЕСА_6 , слідчим за участю: підозрюваного ОСОБА_12 , старшого інспектора криміналіста ОСОБА_47 , у присутності понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 було проведено слідчий експеримент. На пропозицію слідчого підозрюваний ОСОБА_12 погодився розказати як були нанесені тілесні ушкодження 09 квітня 2017 року ОСОБА_17 .

Під час проведення вказаного слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_12 перебуваючи на вулиці, перед входом до будинку АДРЕСА_6 , у присутності понятих, добровільно, без будь-якого примусу виклав обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 . ОСОБА_12 вказує на те, що наносив тілесні ушкодження і один раз також вдарив його друг ОСОБА_25 . Учасники слідчого експерименту прослідували до кімнати у квартири АДРЕСА_5 . Приблизно о 1 годині до дому до ОСОБА_12 прийшов ОСОБА_19 та ОСОБА_22 з літром горілки; хвилин через 15 після того як вони почали пити прийшла ОСОБА_63 та її друг ОСОБА_62 . Усі почали розпивати горілку. Після чого прийшов ОСОБА_11 , який також з ними випив. ОСОБА_17 ліг на живіт на диван. ОСОБА_11 почав шукати свій телефон. ОСОБА_12 штовхнув ОСОБА_17 у бік машинки, останній скотився та у цей момент задзвонив телефон біля Валєри. ОСОБА_64 ( ОСОБА_25 ) наніс ОСОБА_17 один, можливо два, удари в область голови кулаком. ОСОБА_12 вказує на палицю, якою також наніс удар в область груді. Після чого ОСОБА_17 пішов у магазин за горілкою. Також у магазин пішов і ОСОБА_56 . Коли повернувся з магазину ОСОБА_17 , то ОСОБА_31 ще не було. Після того, як вони ще випили, то ОСОБА_17 почав оскорбляти ОСОБА_12 . Сидячи на дивані ОСОБА_12 розгорнув корпус тіла та усією масою наніс удар ОСОБА_22 в область підборіддя. ОСОБА_17 впав та головою пробив машинку, а зверху на нього впала гардина. Після чого піднявся, дістав пірочинний ніж. ОСОБА_12 взяв ніжки від стільця та почав наносити тілесні ушкодження куди прийдеться: по ногам, по рукам, в область голови. ОСОБА_17 супротив чинити не міг. Після вказаного ОСОБА_17 хрипів та ОСОБА_64 ( ОСОБА_25 ) запропонував викликати швидку. ОСОБА_65 ( ОСОБА_18 ) знайшла свого ОСОБА_66 ( ОСОБА_31 ) і він намагався їх розняти, але він був п`яний.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 10 квітня 2017 року та відтвореного у судовому засіданні відеозапису проведення слідчого експерименту вбачається, що 10 квітня 2017 року о 19 годині 42 хвилини за адресою: АДРЕСА_6 , слідчим за участю: підозрюваного ОСОБА_13 , старшого інспектора криміналіста ОСОБА_47 , у присутності понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 було проведено слідчий експеримент. На пропозицію слідчого підозрюваний ОСОБА_13 погодився розказати як були нанесені тілесні ушкодження 09 квітня 2017 року ОСОБА_17 .
Під час проведення вказаного слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_13 перебуваючи на вулиці, перед входом до будинку АДРЕСА_6 , у присутності понятих, добровільно, без будь-якого примусу виклав обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 . Учасники слідчого експерименту прослідували до кімнати у квартири АДРЕСА_5 . Щодо спричинення тілесних ушкоджень, то ОСОБА_13 вказує на те, що тілесні ушкодження наносив ОСОБА_53 ( ОСОБА_21 ). ОСОБА_13 показав, що на дивані сидів ОСОБА_12 ближче до входу, посередині він, а з краю дивана ОСОБА_17 . ОСОБА_12 зателефонував на телефон і телефон виявився у потерпілого в кишені. Діма ( ОСОБА_21 ) почав сваритися з потерпілим ( ОСОБА_17 ). Діма ( ОСОБА_21 ) декілька разів вдарив потерпілого по лицю, від чого останній впав. ОСОБА_13 вказує на розташування померлого. ОСОБА_17 трохи полежав та його попустило. Потім потерпілому стало погано і ОСОБА_11 викликав швидку. ОСОБА_13 тілесних ушкоджень не наносив; бачив тільки як наносив тілесні ушкодження ОСОБА_53 ( ОСОБА_21 ).

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , як і свідок ОСОБА_48 вказували на те, що під час проведення слідчого експерименту ними були надані інші покази, ніж у судовому засіданні, у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування до них були застосовані тиск та фізична сила. Надаючи оцінку вказаним заявам учасників судового провадження, суд виходить із такого.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 грудня 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Аднаралов проти України від 27 листопада 2014 року розслідування серйозних скарг на жорстоке поводження має бути реальним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз.

Так, у судовому засіданні, було продемонстровано відеозаписи проведення слідчого експерименту, які були проведені з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_67 , у присутності понятих ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , з яких вбачається, що вказані особи добровільно, без будь-якого примусу, у присутності понятих та інших осіб під запис, виклали обставини кримінального правопорушення. Крім того, слідчий експеримент розпочався на відкритій місцевості вулиці, де періодично знаходилися і інші люди. Крім цього, з протоколів проведення слідчих експериментів та відтворених у судовому засіданні відеозаписах вбачається, що фіксування процесуальної дії відбувалося безперервно, оскільки час початку та закінчення слідчих експериментів та тривалість відеозапису співпадають.

Суд вважає, що під час проведення слідчого експерименту 10.04.2017 обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та свідок ОСОБА_48 мали реальну можливість повідомити слідчого, понятих чи інших осіб, у тому числі прокурора, про жорстоке поводження щодо них, однак вказані особи на слідчому експерименті особисто та добровільно, без будь-якого примусу або вказівок з боку працівників правоохоронних органів, водили, розказували та показували учасникам слідчого експерименту місце події, розташування людей у кімнаті, а також дії учасників, які мали місце 09 квітня 2017 року.

Також понятий ОСОБА_27 , який був присутній під час проведення слідчого експерименту, при допиті у суді повідомив, що заборонені методи ні до кого не застосовувалися.

Крім цього, протоколи проведення слідчих експериментів підписані обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; доповнення та зауваження відсутні. Обвинувачений ОСОБА_12 , як слідує з відеозапису, під час слідчого експерименту вносив доповнення до відтворення обстановки, однак про застосування до нього незаконних методов не повідомив.

Також, суд бере до уваги висновок службового розслідування за скаргою ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , який затверджений 09 серпня 2017 року заступником начальника ГУНП в Миколаївській області, про закінчення службової перевірки, у зв`язку з тим, що відомості які стали підставою для проведення службового розслідування вважаються такими, що не підтвердилися. (т. 4 а. к. п. 183-185) та висновок службового розслідування за відомостями ОСОБА_34 щодо можливих неправомірних дій окремих працівників поліції Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, який затверджений 16 липня 2018 року т.в.о. заступника начальника ГУНП в Миколаївській області, про закінчення службової перевірки, у зв`язку з тим, що відомості які стали підставою для проведення службового розслідування вважаються такими, що не підтвердилися (т. 4 а. к. п. 209-214), які проведені за зверненням прокурора, після повідомлення про вказані обставини у судовому засіданні, та які спростовують заяви обвинувачених та свідка.

Крім цього, суд звертає увагу і на те, що зі слів обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_68 вони більше доби провели у райвідділі і фактично насильство відбулося у момент їх затримання - ще о 09 годині вечора 09 квітня 2017 року. Так, відповідно до показань свідка ОСОБА_69 , який був понятим під час проведення огляду місця події вночі 09 квітня 2017 року, то вказана слідча дія проводилася за участю обвинуваченого ОСОБА_12 . Крім того, відповідно до протоколів затримання, обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (т. 1 а. к. п. 44, 52) було затримано о 10 годині 55 хвилин, а обвинуваченого ОСОБА_13 о 10 годині 55 хвилин (т. 1 а. к. п. 62) 10 квітня 2017 року і вже ввечері цього ж дня з ними було проведено слідчий експеримент. Відомості про те, що свідка ОСОБА_70 взагалі затримували відсутні.

Ані обвинувачені, ані їх захисники з заявами до правоохоронних органів щодо нанесення їм тілесних ушкоджень не зверталися.

Єдиний працівник поліції, який чинив тиск на свідка, та якого пам`ятає свідок ОСОБА_48 це ОСОБА_71 . З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_72 брала хоч якусь участь у слідчих діях у вказаному кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд вважає, що доказів на підтвердження того, що під час досудового розслідування до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_73 застосовували будь-який фізичний чи психологічний вплив суду не представлено.

Вказана позиція суду першої інстанції узгоджується з позицією викладеною у п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» від 06 грудня 2007 року, відповідно до якої суд не може прийти до висновку "поза розумним сумнівом", що наявні тілесні ушкодження, були спричинені діями працівників поліції, оскільки вбачається, що ОСОБА_12 отримував тілесні ушкодження від ОСОБА_17 , ОСОБА_13 під час вказаних подій падав.

Також, у судовому засіданні, обвинувачені вказували на те, що слідчий експеримент був проведений за відсутності їх захисників.

Частиною 1 статті 52 КПК України передбачено, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Відповідно до витягу з кримінального провадження та протоколів проведення слідчих експериментів правова кваліфікація кримінального правопорушення за фактом якого здійснюється досудове розслідування ч. 2 ст. 121 КК України. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України є тяжким злочином.

У матеріалах кримінального провадження є заяви обвинувачених (т. 2 а. к. п. 181, 190, 197), які підписані їх захисниками та самими обвинуваченими, про їх згоду на участь у проведенні слідчого експерименту без участі захисників.

У зв`язку із викладеним вище, суд визнає проведені слідчі експерименти допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу огляду предмета від 01 червня 2017 року та фототаблиці до нього заступником начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області проведено огляд:

полімерного непрозорого пакет-сейфу, загальними розмірами:48х57см. На пакеті маються написи виконані друкованим та рукописним засобом - на передній стороні: «Національна поліція України Головне слідче управління, ГУНП- Миколаївський РВП - Миколаївське, фабула: 09.04.2017 огляд місця події в квартирі АДРЕСА_5 , вилучено: стілець, слідчий, поняті: 1.____, 2. ____, спеціаліст (підпис), №47/ц, 10.05.17». Зі зворотної сторони пакету у верхній частині мається наступний напис: № 4363016. Нижня частина пакету скріплена металевими скобами та липкою прозорою стрічкою та за допомоги яких до пакета прикріплено паперову бирку з наступними написами: «Міністерство охорони здоров`я України, Миколаївське обласне бюро судово-медичної експертизи, Миколаївської обласної ради, відділення судово-медичної цитології, речові докази: стілець після дослідження, заступнику начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП Миколаївської області ОСОБА_74 , за матеріалами досудового розслідування №0000275, висновок експерта № 47/ц від 29.05.17, лікар, судово-медичний експерт-цитолог: ОСОБА_75 »;
полімерного непрозорого пакет-сейфу, загальними розмірами:23,5х34см. На пакеті маються написи виконані друкованим та рукописним засобом - на передній стороні: «Національна поліція України Головне слідче управління, ГУНП Миколаївський РВП Миколаївське, фабула: 09.04.2017 огляд місця події в квартирі АДРЕСА_5 , вилучено: фрагменти швейної машинки зі слідами темно-бурого кольору, слідчий (підпис), поняті: 1.(підпис), 2. (підпис), спеціаліст (підпис), № 46/ц, 10.05.17». Зі зворотної сторони пакету у верхній частині мається наступний напис: № 4251987. Нижня частина пакету скріплена металевими скобами та липкою прозорою стрічкою та за допомоги яких до пакета прикріплено паперову бирку з наступними написами: «Міністерство охорони здоров`я України, Миколаївське обласне бюро судово-медичної експертизи, Миколаївської обласної ради, відділення судово-медичної цитології, речові докази: дерев`яні фрагменти зі швейної машинки після дослідженню заступнику начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП Миколаївської області ОСОБА_74 , за матеріалами досудового розслідування № 0000275, висновок експерта № 46/ц від 29.05.17, лікар, судово-медичний експерт-цитолог: ОСОБА_75 »;
паперового конверта загальними розмірами: 16x12см. На конверті маються написи виконані друкованим та рукописним засобом - на передній стороні: «Міністерство охорони здоров`я України, Миколаївське обласне бюро судово- медичної експертизи, Миколаївської обласної ради, відділення судово-медичної цитології, речові докази до висновку експерта № 46/ц від 29.05.2017. Витяжка з об. № 1-8, яку перенесено на нитки марлі для можливого проведення ДНК аналізу за матеріалами досудового розслідування № 0000275, заступн. н-ка СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП Миколаївської області ОСОБА_74 , лікар, судово-медичний експерт-цитолог: ОСОБА_75 »;
паперового конверта загальними розмірами: 15,5x12,5см. На конверті маються написи виконані друкованим та рукописним засобом - на передній стороні: «Міністерство охорони здоров`я України, Миколаївське обласне бюро судово- медичної експертизи, Миколаївської обласної ради, відділення судово-медичної цитології, речові докази до висновку експерта № 47/ц від 29.05.2017. Витяжка з об. № 4-5, яку перенесено на нитки марлі для можливого проведення ДНК аналізу за матеріалами досудового розслідування № 0000275, заступнику н-ка СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП Миколаївської області ОСОБА_74 , лікар, судово-медичний експерт-цитолог: ОСОБА_75 »;
паперового конверта загальними розмірами: 13,5x14см. Даний конверт скріплено за допомогою металевих скоб та липкої прозорої стрічки. На конверті маються написи виконані друкованим та рукописним засобом - на передній стороні: «Висновок експерта № 167, Миколаївське обласне бюро судово-медичної експертизи, Управління охорони здоров`я Миколаївської ОДА, відділення судово-медичної імунології, зразок крові ОСОБА_11 , 1990 р.н., групова належність В а-А, висновок експерта № 167 від 04.05.2017». На зворотній стороні конверту: МОБ СМЕ м. Миколаїв, імунологічне відділення, Заст. нач. Микол. РВП Очак. ВП ОСОБА_76 , 29.05.2017, речові докази до висновку експерта № 173 від 17.05.2017р, по матеріалам досудового розслідування № 0000275, зр. крові на марлі ОСОБА_11 , упакувала лаборант (підпис);
паперового конверта загальними розмірами: 13,5x14см. Даний конверт скріплено за допомогою металевих скоб та липкої прозорої стрічки. На конверті маються написи виконані друкованим та рукописним засобом - на передній стороні: «Висновок експерта № 166, Миколаївське обласне бюро судово-медичної експертизи, Управління охорони здоров`я Миколаївської ОДА, відділення судово-медичної імунології, зразок крові ОСОБА_13 , 1981р.н., групова належність А а-В, висновок експерта № 166 від 04.05.2017» На зворотній стороні конверту: МОБ СМЕ м.Миколаїв, імунологічне відділення, Заст..нач. Микол. РВП Очак. ВП ОСОБА_76 , 29.05.2017, речові докази до висновку експерта № 173 від 17.05.2017р, по матеріалам досудового розслідування № 00002.75, зр.крові на марлі ОСОБА_13 , упакувала лаборант (підпис);
паперового конверта загальними розмірами: 16x12см. Даний конверт скріплено за допомоги металевих скоб та липкої прозорої стрічки. На конверті маються написи виконані друкованим та рукописним засобом - на передній стороні: «МОБ СМЕ м. Миколаїв, імунологічне відділення, Заст..нач. Микол. РВП Очак. ВП ОСОБА_76 , 29.05.2017, речові докази до висновку експерта № 173 від 17.05.2017р, по матеріалам досудового розслідування № 0000275, зр. крові на марлі ОСОБА_12 , упакувала лаборант (підпис)». На зворотній стороні конверту: «зр.кр. на марлі ОСОБА_77 , ВЕ № 178 від 10.05.2017»;
полімерного непрозорого пакет-сейфу, загальними розмірами 33х46см. На пакеті маються написи виконані друкованим та рукописним засобом - на передній стороні: «Національна поліція України Головне слідче управління, ГУНП- Миколаївський РВП - Миколаївське, фабула: 09.04.2017 огляд місця події в квартирі АДРЕСА_5 , вилучено: фрагмент килимку зі слідами темно-бурого кольору, слідчий, поняті: 1.(підпис), 2. (підпис), спеціаліст (підпис), № 176. Зі зворотної сторони пакету у верхній частині мається наступний напис: № 4345602. У центрі пакету за допомоги липкої прозорої стрічки прикріплено паперову бирку на якій маються написи виконані друкованим та рукописним засобом: «МОБ СМЕ м. Миколаїв, імунологічне відділення, Заст. Нач. Микол. РВП Очак. ВП ОСОБА_76 , 29.05.2017, речові докази до висновку експерта №176 від 17.05.2017р, по матеріалам досудового розслідування № 0000275, фр. килимового покриття, упакувала лаборант (підпис)»;
полімерного непрозорого пакет-сейфу, загальними розмірами 48х56см. На пакеті маються написи виконані друкованим та рукописним засобом - на передній стороні: «Національна поліція України Головне слідче управління, ГУНП- Миколаївський РВП - Миколаївське, фабула: 09.04.2017 огляд місця події в квартирі АДРЕСА_5 , вилучено: піджак, слідчий, поняті: 1.(підпис), 2. (підпис), спеціаліст (підпис). Зі зворотної сторони пакету у верхній частині мається наступний напис: № 4363015. До нижньої частини пакету за допомоги липкої прозорої стрічки прикріплено паперову бирку на якій маються написи виконані друкованим та рукописним засобом: «МОБ СМЕ м. Миколаїв, імунологічне відділення, Заст. Нач. Микол. ВП Очаквськ. ВП ОСОБА_74 , 29.05.2017, речові докази до висновку експерта №175 від 22.05.2017р, по матеріалам досудового розслідування № 0000275, напівпальто, упакувала лаборант (підпис)»;
полімерного непрозорого пакету чорного кольору (без форми), який запаковано за допомогою непрозорої липкої стрічки та за допомогою якої до пакету прикріплено паперову бирку на якій рукописним та друкованим засобом виконані наступні написи: «МОБ СМЕ м. Миколаїв, імунологічне відділення, Заст. Нач. Микол. ВП Очаківськ. РВП ОСОБА_78 , 29.05.2017, речові докази до висновку експерта №173 від 17.05.2017р, по матеріалам досудового розслідування № 0000275, пара кросівок, упакувала лаборант (підпис)»;
полімерного непрозорого пакету чорного кольору (без форми), який запаковано за допомогою непрозорої липкої стрічки та за допомогою якої до пакету прикріплено паперову бирку на якій рукописним та друкованим засобом виконані наступні написи: «МОБ СМЕ м. Миколаїв, імунологічне відділення, Заст. Нач. Микол. ВП Очаквськ. РВП ОСОБА_78 , 29.05.2017, речові докази до висновку експерта №173 від 17.05.2017р, по матеріалам досудового розслідування № 0000275, пара кросівок, упакувала лаборант (підпис)» (т. 4 а. к. п. 136-138, 139-151).

З постанови заступника начальника СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області про визнання речовими доказами від 01.06.2017 вбачається, що вилучені: під час огляду місця події від 09.04.2017 року, а саме в ході огляду квартири АДРЕСА_5 : металева табуретка, занавіска білого кольору, дві штори жовтого кольору, дві металеві ніжки, піджак сірого кольору, фрагмент килиму, фрагмент деревини зі швейної машинки, чотири сліди папілярних візерунків пальців рук, а також вилучені під час затримання, а саме: в ході особистого огляду підозрюваних ОСОБА_11 і ОСОБА_13 їх кросівки та вилучені у підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зразки крові, а також паперові конверти з витяжками №1-8 та № 4-5 для можливого проведення ДНК - аналізу, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000275.
Постановлено речові докази: металеву табуретку, занавіску білого кольору, дві штори жовтого кольору, дві металеві ніжки, піджак сірого кольору, фрагмент килиму, фрагмент деревини зі швейної машинки, дві пари кросівок підозрюваних, зразки крові підозрюваних, два паперові конверти з витяжками №1-8 та № 4-5 для можливого проведення ДНК - аналізу, передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУПН в Миколаївській області та за квитанцією передано на зберігання.
Також постановлено речові докази: чотири сліди папілярних візерунків пальців рук, зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 4 а. к. п. 152-153, 154).

У кримінальному провадженні також свідком є ОСОБА_79 . Свідок не допитаний у судовому засіданні. Щодо позиції сторони захисту про необхідність допитати вказаного свідка, оскільки він може підтвердити, наявність тілесних ушкоджень на обличчі померлого ОСОБА_17 в обідній час 09 квітня 2017 року, то суд зазначає таке.

Пунктами 42, 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жуковський проти України» від 03 березня 2011 року передбачено, що як вже зазначав у багатьох випадках Суд (див., серед інших джерел, наведене рішення у справі «Люді проти Швейцарії» (Ludi v. Switzerland) с. 21, п. 47), за певних обставин може виявитись необхідним послатися на показання, надані під час досудового слідства. Якщо підсудному було забезпечено відповідну та належну можливість заперечити показання або під час їхнього надання, або пізніше, їхнє прийняття в якості доказу само по собі не суперечить пункту 1 і підпункту «d» пункту 3 статті 6. Проте висновок щодо цього є таким: у разі, якщо вирок ґрунтується виключно або вирішальною мірою на показаннях особи, яку обвинувачений не мав можливості допитати або вимагати, щоб її допитали або під час досудового слідства, або судового розгляду, права сторони захисту обмежуються такою мірою, яка є несумісною з гарантіями, передбаченими статтею 6 (див. рішення від 20 вересня 1993 р. у справі «Саїді проти Франції» (Saidi v. France), Series A, № 261-C, с. 5657, п. 4344; рішення від 27 лютого 2001 р. у справі «Лука проти Італії» (Luca v. Italy), заява № 33354/96, п. 40, та рішення у справі «Солаков проти «Колишньої Югославської Республіки Македонії» (Solakov v. the former Yugoslav Republic of Macedonia), заява № 47023/99, п. 57, ECHR 2001-X).
Суд також повторює, що національні органи влади повинні докласти «усіх розумних зусиль» для забезпечення явки свідка для безпосереднього допиту в суді першої інстанції. Що стосується показань свідків, яких, як виявилося, не було можливості допитати у присутності підсудного або його захисника, Суд наголошує на тому, що «пункт 1 статті 6 у поєднанні з пунктом 3 вимагає від Договірних Сторін вжити позитивних заходів, зокрема, для того, щоб дати обвинуваченому змогу допитати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали. Такі заходи є складовою сумлінності, з якою повинні діяти Договірні Сторони для того, щоб забезпечувати ефективне здійснення прав, які гарантуються статтею 6» (див. рішення у справі «Садак та інші проти Туреччини» (Sadak and Others v. Turkey), заяви №. 29900/96, 29901/96, 29902/96 та 29903/96, п. 67, ECHR 2001-VIII; рішення від 4 грудня 2008 р. у справі «Трофімов проти Росії» (Trofimov v. Russia), заява № 1111/02, п. 33, та рішення [від 5 лютого 2009 р.] у справі «Макєєв проти Росії» (Makeyev v. Russia), [заява № 13769/04], п. 36). Крім того, у випадку існування конкретної географічної перепони Суд також повинен вивчити, чи вжила держава-відповідач заходи, які достатньою мірою компенсували обмеження прав заявника (див., mutatis mutandis, рішення від 2 листопада 2010 р. у справі «Сахновський проти Росії» (Sakhnovskiy v. Russia) [ВП], № 21272/03, п. 10).
Відповідно до п. 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнєв і Карпенко проти України» судом повторюється, що докази мають, як правило, подаватись у відкритому судовому засіданні у присутності обвинуваченого з розрахунку на аргумент у відповідь. З цього правила існують винятки, але вони не можуть порушувати права захисту. Як загальне правило пункти 1 і 3 (d) статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше (див. рішення у справі «Люді проти Швейцарії» (Ludi v. Switzerland) від 15 червня 1992 року, серія А, № 238, с. 21, п. 49). Засудження не може ґрунтуватись виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Дорсон проти Нідерландів» (Doorson v. the Netherlands) від 26 березня 1996 року, Reports 1996-II, ст. 472, п. 76).
Так, як обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , так і свідок ОСОБА_48 вказували на те, що свідок ОСОБА_80 пішов ще до початку конфлікту, а отже безпосереднім свідком нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 він не був, а також з огляду на те, що відповідно до висновків експерта № 1189 усі виявлені у ОСОБА_17 ушкодження утворилися одночасно, то показання свідка ОСОБА_81 щодо обставин спричинення ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, за вказаних умов, є не суттєвими.
За таких обставин, відсутність у судовому засіданні свідка ОСОБА_81 та неможливість стороною захисту допитати вказаного свідка безпосередньо в суді не є порушенням права обвинувачених на захист.
Згідно з положеннями ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, оцінюючи показання, які судом сприймалися безпосередньо у судовому засіданні, та вирішуючи питання про їх узгодженість між собою та з іншими доказами у кримінальному провадженні, встановлено таке.

Суд не бере показання свідка ОСОБА_68 , надані нею у судовому засіданні, щодо непричетності обвинуваченого ОСОБА_13 та його відсутності на момент нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 у кімнаті, оскільки вказане спростовується даними слідчого експерименту, де ОСОБА_48 вказала, що ОСОБА_13 намагався наносити тілесні ушкодження, але вона його забрала з кімнати, а також даними слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_11 , який бачив, як ОСОБА_13 наносив ОСОБА_17 тілесні ушкодження. Вказані показання свідка ОСОБА_68 суд вважає захисними та такими, що спрямовані на захист обвинуваченого ОСОБА_13 , який є співмешканцем свідка ОСОБА_82 .

Суд не бере до уваги версію обвинувачених щодо того, що ОСОБА_17 прийшов до помешкання ОСОБА_12 вже побитим, оскільки вони бачили синець у нього на обличчі, а тому вважають, що він отримав тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого у іншому місці та вважає її захисною та такою, що спрямована на ухилення від покарання за вчинене, з огляду на таке.

З показань свідка ОСОБА_23 , вбачається, що нею було по 103 отримано виклик до помешкання ОСОБА_12 09 квітня 2017 року, приблизно о 17 годині 02 хвилини, можливо о 17 годині 03 хвилини.

З додаткового висновку експерта № 1189 вбачається, що смерть гр. ОСОБА_83 настала внаслідок обширної тупої травми грудної клітини у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, яке ускладнилося травматичним шоком, і яке у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Всі виявлені пошкодження у гр. ОСОБА_83 є прижиттєвими, на що вказує наявність крововиливів в місцях пошкоджень, утворились одночасно від дії тупих твердих предметів та могли утворитися при не однократних ударах руками, ногами та іншими тупими твердими предметами в область лиця, тулуба та кінцівок. Після отримання пошкоджень потерпілий ОСОБА_17 міг, нетривалий період часу, обчислюваний від декількох десятків секунд до 1-2-х годин, здійснювати які-небудь активні дії, в тому числі пересуватись, говорити, чинити опір та інше. Дата та час настання смерті, вказані в історії хвороби, тобто 09.04.2017 о 20.00, що не суперечить судово-медичним даним.
Отже, вказані показання свідка та висновок експерта вказують на те, що ОСОБА_17 помер від тілесних ушкоджень, які він отримав за одну-дві години до смерті, а отже у той час, коли він перебував вдома у ОСОБА_12 , не за довго до приїзду швидкої медичної допомоги, що спростовує версію обвинувачених про час отримання померлим ОСОБА_17 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть.

Також, суд не бере до уваги версію обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що смерть ОСОБА_17 настала у результаті неналежної медичної допомоги, оскільки з показань ОСОБА_23 вбачається, що нею була надана первинна медична допомога ОСОБА_17 та його доставлено до лікарні; також вказане спростовується первинним та додатковим висновком судово-медичної експертизи щодо безпосередньої причини смерті ОСОБА_17 .

У судовому засіданні ОСОБА_12 звертав увагу суду на те, що він вдарив ОСОБА_17 у зв`язку з самообороною та побоюваннями за своє життя.

Частиною 1 статті 36 КК України визначено, що необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Так, з показань обвинуваченого ОСОБА_12 у судовому засіданні вбачається, що коли він побачив ніж у ОСОБА_17 , то він відштовхнув останнього, через що той впав з дивану, після чого обвинувачений ОСОБА_12 пішов на кухню, а отже вказаних дій виявилося достатньо для відвернення небезпеки ОСОБА_12 з боку ОСОБА_17 , а отже подальше нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 не є заходами необхідної оборони, а є умисними діями.
Щодо показань обвинувачених наданих ними у судовому засіданні то суд зазначає таке.

Суд не бере до уваги захисну позицію обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_13 про те, що вони особисто тілесні ушкодження ОСОБА_17 не наносили та і не бачили, щоби хтось наносив тілесні ушкодження, з огляду на таке.

Свідок ОСОБА_48 , під час проведення слідчого експерименту вказала на те, що першим ОСОБА_17 вдарив ОСОБА_11 . Також, під час проведення слідчого експерименту і ОСОБА_11 вказував на те, що наніс потерпілому, який сидів по центру дивана два удари кулаком у лоб та один удар коліном у щелепу. Також про нанесення ОСОБА_11 одного-двох ударів вказує і ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_11 щодо того, що він не наносив удари ОСОБА_17 , оскільки це спростовується проведеними слідчими експериментами за участі: свідка ОСОБА_68 , підозрюваного ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_13 щодо того, що він не наносив удари ОСОБА_17 , оскільки з показань свідка ОСОБА_68 , обвинуваченого ОСОБА_11 та самого обвинуваченого ОСОБА_13 , а також проведеного слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_13 перебував у стані алкогольного сп`янінні, а тому в суду є сумніви щодо здатності обвинуваченого ОСОБА_13 правильно сприймати обставини у той момент та правильність їх відтворення у суді з плином часу.

Показання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , надані у судовому засіданні є сумбурними, непослідовними, суперечливими, у переважній більшості не узгоджуються з встановленими судом обставинам, та суперечать показанням допитаних в судовому засіданні свідків, сукупності інших доказів у кримінальному провадженні, що досліджені в судовому засіданні, а тому суд вважає їх не правдивими, а тому бере до уваги відомості, отримані в ході проведення слідчого експерименту.
Тож, у судовому засіданні встановлено та визнано доведеним, що 09.04.2017, у вечірній час (приблизно о 16-17 годині, більш точного часу під час судового розгляду не встановлено) за адресою: АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_11 умисно наніс два удари кулаком в лобну частину голови ОСОБА_17 . Після цього, ОСОБА_12 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно, завдав ОСОБА_17 один удар палицею в область грудей та один удар кулаком в область підборіддя. Від отриманого удару ОСОБА_17 впав на підлогу. Після чого ОСОБА_12 , маючи умисел спрямований на нанесення ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, взяв дві металеві ніжки від стільця, та з метою реалізації вказаного умислу, почав наносити удари ОСОБА_17 в область тулубу. У цей момент ОСОБА_17 , який від отриманих ударів лежав на підлозі, ОСОБА_13 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел спрямований на спричинення ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, без попередньої змови з ОСОБА_12 , наніс ОСОБА_17 3-4 удари ногою в область грудей та живота. Такими умисними діями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 спричинили ОСОБА_17 множинні двосторонні переломи ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври зліва, що ускладнилось травматичним шоком, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_17 .
Вказане показано підозрюваним ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту та узгоджується з проведеним слідчим експериментом з підозрюваним ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_67 , а також з висновком експерта № 1189 (т. 4 а. к. п. 131) відповідно до якого при дослідженні ребер з боку порожнини грудної клітини виявлені переломи справа по середньо-ключичній лінії 5-6-го ребер, зовнішні кісткові пластинки порівняно рівні, внутрішні з елементами вифарбовування. Виявлені переломи 7-9-го ребер справа по передньо-підпахвовій лінії, переломи аналогічні вищеописаним та переломи з пошкодженням передстінкової плеври по навколо хребтовій лінії справа 8-10-го, внутрішні та зовнішні кісткові пластинки нерівні зазубрені, виступають у плевральну порожнин пошкоджуючи пристінкову плевру, навколишні м`які тканини з вираженими крововиливами. Виявлені переломи 4-6-го ребер зліва по середньо-ключичній лінії, зовнішні кісткові пластинки порівняно рівні, внутрішні - зазубрені з елементами вифарбовування. Виявлені переломи 7-9-го ребер по лопатковій лінії, відламки вказаних ребер вистоять у плевральну порожнин пошкоджуючи пристінкову плевру. В області 7-го ребра відмічається розшарування з утворенням окремого кісткового фрагмента, розмір 1,5x2,0 см, плевра на рівні переломів ребер по лопатковій лінії пошкоджена. Виявлені переломи 7-8-го ребер зліва по передньо-підпахвовій лінії, внутрішні та зовнішні кісткові пластинки нерівні, зазубрені, навколишні м`які тканини в області всіх вищеописаних переломів зліва з крововиливам. Наявність у ОСОБА_17 переломів ребер у навколо хребтовій ліній та у лопатковій лінії свідчать про те, що вказані удари отримані зі спини, а отже тілесні ушкодження ОСОБА_17 отримував як з переду так і з заду.
На нанесення незначних ударів ОСОБА_13 також вказує і свідок ОСОБА_48 , під час проведення слідчого експерименту, однак суд критично відноситься до оцінки свідка сили ударів обвинуваченого ОСОБА_13 , з підстав викладених раніше.

Так, зі змісту частини 2 статті 122 КК України, у вчиненні якої обвинувачується ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.
Відповідно до первинного та додаткового висновку експерта № 1189 смерть гр. ОСОБА_17 настала внаслідок обширної тупої травми грудної клітини у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, яке ускладнилося травматичним шоком.
По ступеню тяжкості множинні двосторонні переломи ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври зліва, що ускладнилось травматичним шоком, відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень, які потягли за собою смерть.
Між тілесними пошкодженнями в області грудної клітки у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври зліва та настанням смерті мається прямий причинний зв`язок.
Отже, удари обвинуваченого ОСОБА_12 металевими ніжками від стільця ОСОБА_17 в область тулубу та 3-4 удари обвинуваченого ОСОБА_13 в область грудей та живота спричинили ОСОБА_17 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді обширної тупої травми грудної клітини у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, яке ускладнилося травматичним шоком, які спричинили смерть ОСОБА_17 .
Також, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_13 брали участь у вчинені злочину без попередньої змови між собою, то відповідно до ч. 1 ст. 28 КК України, кваліфікуючою ознакою вказаного злочину є його вчинення групою осіб.
При викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Щодо висунутого обвинувачення ОСОБА_11 , суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення під час судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено, що нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним законом.
Статтею 17 КПК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (Постанова Верховного суду у справі №712/1336/15-к від 12 червня 2018 року).
Так, у судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_84 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_12 разом з ОСОБА_12 хаотично наносив удари ОСОБА_17 руками і ногами в область тулубу, що спричинило ОСОБА_17 тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до його смерті.
За таких обставин, причинний зв`язок між діями обвинуваченого ОСОБА_11 у виді ударів кулаком у лобну частину голови ОСОБА_17 та наслідками таких дій у виді смерті ОСОБА_17 відсутні.

У той же час в діях обвинуваченого ОСОБА_11 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 125 КК України, однак стороною обвинувачення, поза розумним сумнівом, не доведено, які саме тілесні ушкодження ОСОБА_17 спричинив обвинувачений ОСОБА_11 та до якого ступеня тяжкості вони відносяться.

Ураховуючи вищевикладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що у діях обвинуваченого ОСОБА_11 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а отже відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , на підставі ч. 7 ст. 284 КПК України, слід ухвалити виправдувальний вирок.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 та обвинуваченому ОСОБА_13 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з положеннями ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»
Згідно з положеннями статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.
Позбавлення життя не розглядається як таке, що вчинене на порушення цієї статті, якщо воно є наслідком виключно необхідного застосування сили:
a) для захисту будь-якої особи від незаконного насильства;
b) для здійснення законного арешту або для запобігання втечі особи, яку законно тримають під вартою;
c) при вчиненні правомірних дій для придушення заворушення або повстання.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Аналогічна позиція викладена і у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи № 2 від 07.02.2003, відповідно до якої роз`яснено, що при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_12 не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_12 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_12 за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; перебуває на «Д» обліку в МОНД з 28.01.2002; має ряд захворювань; раніше судимий за злочин, у тому числі проти життя та здоров`я особи.
ОСОБА_12 вчинив умисний злочини, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочином та спрямований проти гарантованихКонституцією України природних і не відчужуваних прав людини, а саме: проти життя і здоров`я людини, які визнаються найвищою соціальною цінністю, наслідком яких стала смерть людини.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, так як відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання положень ст. 75, 76 КК України, а також ст. ст. 69, 69-1 КК України, які б давали суду можливість дійти висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_12 від відбування покарання із випробуванням, або застосування до нього більш м`якого покарання. Також на підставіч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_12 до цього вироку слід частково скласти невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 травня 2018 року.

Крім цього, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_12 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10 квітня 2017 року по 22 лютого 2018 року.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_13 не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_13 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_13 за місцем проживання характеризується посередньо; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; вказаний злочин вчинив вперше; раніше не судимий.
ОСОБА_13 вчинив умисний злочини, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочином та спрямований проти гарантованихКонституцією України природних і не відчужуваних прав людини, а саме: проти життя і здоров`я людини, які визнаються найвищою соціальною цінністю, наслідком яких стала смерть людини.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_13 і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, так як відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання положень ст. 75, 76 КК України, а також ст. ст. 69, 69-1 КК України, які б давали суду можливість дійти висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_13 від відбування покарання із випробуванням, або застосування до нього більш м`якого покарання.
Крім цього, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_13 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10 квітня 2017 року по 22 грудня 2017 року.
Речові докази у даному кримінальному провадженні слід знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення експертизи, які підтверджені документально, і підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у солідарному порядку.

Під час досудового розслідування та судового провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням ризиків визначених ст. 177 КПК України, суд вважає, що на даний час підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження відпали.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України,-
ухвалив:

ОСОБА_11 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та виправдати його за цим обвинуваченням за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді семи років трьох місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 травня 2018 року, визначити остаточно ОСОБА_12 до відбуття сім років шість місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту фактичного затримання.
Зарахувати ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення з 10 квітня 2017 року по 22 лютого 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання ОСОБА_13 обчислювати з моменту фактичного затримання.
Зарахувати ОСОБА_13 строк попереднього ув`язнення з 10 квітня 2017 року по 22 грудня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в солідарному порядку витрати на проведення експертизи у сумі 989 грн. 60 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-стілець, занавіску білого кольору, дві штори жовтого кольору, дві металеві ніжки, піджак, фрагмент килиму, фрагмент деревини зі швейної машинки, дві пари кросівок, зразки крові ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , два паперові конверти з витяжками №1-8 та № 4-5, які за квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000275 поміщено до камери зберігання речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 381, порядковий номер 281-17, - знищити;
-чотири сліди папілярних візерунків пальців рук залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

20.11.2018