Справа № 373/1793/18
УХВАЛА

18 лютого 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі колегії

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі:

секретар ОСОБА_4 ,

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

захисники обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представник потерпілих ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13

законний представник потерпілої ОСОБА_12

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_10 про відвід прокурору у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

Потерпілий ОСОБА_10 зробив усну заяву, керуючись п.3 ч.1 ст.77 КПК України, про відвід прокурору ОСОБА_5 . Свою заяву мотивував тим, що є сумніви в його неупередженості, оскільки ОСОБА_5 не був підготовлений до судового розгляду, не задавав питання свідку, про допит якого заявлено представником потерпілих, та потерпілому ОСОБА_11 у судовому засіданні 18.02.2019.

Заміна прокурора сприятиме швидкому та неупередженому розгляду справи, оскільки інший прокурор підготується до судового розгляду та вивчить матеріали кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення заяви, зважаючи на її необґрунтованість та ідентичність із попередньою заявою про відвід, яку заявив представник потерпілих ОСОБА_13 .

Потерпілий ОСОБА_9 та представники потерпілих підтримали заяву.

Захисники заперечили щодо задоволення відводу через його необґрунтованість та аналогічність підстав із заявою про відвід представника потерпілих.

Обвинувачений підтримав позицію своїх захисників.

Зважаючи на позицію потерпілих та їх представників суд вбачає за доцільне звернутись до позиції Європейського суду з прав людини у контексті права, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, висловлену у рішеннях у справах «Саттані проти Італії», де вказано на право та можливість потерпілого захищати свої права як на стадії досудового розслідування шляхом звернення до прокурора чи слідчого судді, так й під час судового розгляду до суду із відповідними клопотаннями про проведення відповідних слідчих (розшукових) дій (п.2), а також у справі «Перес проти Франції», де зазначено про право потерпілого на захист порушених прав, у тому числі відшкодування заподіяної шкоди, у межах, наданих національним законодавством, крім самостійного переслідування в кримінальному порядку третіх осіб та їх засудження за вчинення злочину (п.70).

Відповідно до положень ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, посилання потерпілого на те, що прокурор не задавав запитання свідкові, про допит якого клопотав представник потерпілих, а також потерпілому ОСОБА_11 , в контексті процесуальної самостійності прокурора не може свідчити про його упередженість.

Обставини неналежної підготовки прокурора ОСОБА_5 до судового засідання у контексті заявленого відводу вже були предметом розгляду при вирішенні питання відводу прокурору ОСОБА_5 за заявою представника потерпілих ОСОБА_13 , про що було постановлено ухвалу від 18.02.2019.

З наведених потерпілим обставин, які на його думку свідчать про упередженість прокурора ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні, не вбачається підстав для задоволення відводу прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 81 КПК України суд,-

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_10 про відвід прокурору ОСОБА_5 у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1