Ухвала
іменем України
16 травня 2019 року
м. Київ
справа № 200/37/16-к
провадження № 51-8164 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003176 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дніпропетровськ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 9 грудня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 31 грудня 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прийняте рішення щодо процесуальних витрат та долі речових доказів.
Цим же вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.187 КК України, судові рішення щодо нього не оскаржуються у касаційному порядку.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він у серпні 2015 року, знаходячись у місті Дніпро (вул. Героїв Сталінграда, 156), незаконно отримав від малознайомої особи шротовий револьвер, що є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, який переніс до свого місця проживання та зберігав без передбаченого законом дозволу до 28 листопада 2015 року.
Крім того, за обставин, детально наведених у вироку, ОСОБА_7 вчинив пособництво ОСОБА_8 , який діяв за попередньою змовою у групі з невстановленою особою, у розбійному нападі 6 серпня 2015 року на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих і з погрозою застосуванням такого насильства, а також поєднаному з проникненням в житло, при вчиненні якого співучасники злочину заволоділи належними потерпілим грошовими коштами на загальну суму 61 565 грн. 90 коп.
Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою 14 червня 2018 року вирок місцевого суду залишив без змін та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України постановив зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 31 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 14 червня 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 15 січня 2016 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 14 червня 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ч. 5 ст. 72 КК України) та істотне порушення кримінального процесуального закону просив скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
До початку касаційного розгляду захисник ОСОБА_6 відмовився від поданої касаційної скарги та просив закрити касаційне провадження за цією скаргою. Засуджений ОСОБА_7 підтвердив свою згоду на відмову захисника від касаційної скарги, надіславши Верховному Суду відповідну письмову заяву.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав відмову від касаційної скарги і зазначив, що така позиція узгоджена з його підзахисним ОСОБА_7 .
Прокурор ОСОБА_5 вважала, що провадження за касаційною скаргою захисника слід закрити у зв`язку з відмовою від скарги.
Мотиви Суду
Статтею 432 КПК України передбачено, що відмова від касаційної скарги, зміна і доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється згідно з положеннями статті 403 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення розгляду.
Таким правом захисник ОСОБА_6 за згодою засудженого ОСОБА_7 скористався.
Відповідно до ст. ст. 403, 432 КПК України, якщо судові рішення не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від скарги, суд своєю ухвалою закриває провадження.
Оскільки до касаційного розгляду було прийнято лише касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , інші касаційні скарги відсутні, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне прийняти відмову захисника від скарги і закрити касаційне провадження.
Керуючись статтями 403, 432, 434, 441 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 .
Ухвала Верховного Суду оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_11 ОСОБА_2 ОСОБА_3