Справа № 290/787/18
Провадження № 1-кп/273/184/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 02.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіславівка Романівського району Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, з повною загальною середньою освітою, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

01.07.2018 близько 14 години на березі сільського ставу по вул. Садовій в с. Станіславівка Романівського району Житомирської області між ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла суперечка з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будучи обуреним суперечкою, ОСОБА_4 вирішив викликати у неповнолітнього побоювання за своє життя, пригрозивши останньому вбивством.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на погрозу вбивством усвідомлюючи, що ця погроза здатна викликати у потерпілого реальне побоювання за своє життя та бажаючи цього, ОСОБА_4 , вихопив з кишені куртки потерпілого кухонний ніж та, взявши ОСОБА_6 лівою рукою за верхній одяг на рівні грудей, правою рукою приставив лезо ножа до його горла, тим самим продемонструвавши реальність своєї погрози, висловлюючи при цьому намір позбавити життя.

Реально сприймаючи погрозу та наміри позбавлення життя, ОСОБА_6 , прикрив свою шию правою рукою, при цьому ОСОБА_9 , продовжуючи утримання ножа біля горла неповнолітнього, порізав йому лезом ножа перший палець правої кисті, спричинивши рану, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Присутній під час суперечки ОСОБА_7 вирішив захистити ОСОБА_6 та припинити протиправні дії ОСОБА_4 .. З цією метою він наблизився до останнього та забрав з рук ОСОБА_4 ніж.

Будучи обуреним, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 без розриву в часі, розуміючи протиправність своїх дій, наблизився до ОСОБА_5 , схопив його правою рукою за шию і з прикладанням фізичної сили стиснув пальці рук, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців шиї, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений визнав обставини вказані в обвинувальному акті, зазначивши, що того дня він їхав у ОСОБА_10 , в якийсь момент йому подзвонив батько та попросив приїхати, бо хтось ловив на його ставі рибу. По приїзду він побачив п`ятеро чоловіків із ножами, попросив їх забратися звідти в результаті чого між ними виник конфлік. В якийсь момент він вирішив забрати у потерпілого ОСОБА_11 ножа, щоб той не поранився. Коли він тримав ніж у руках його хтось смикнув за руку та він випадково приставив його до горла ОСОБА_11 в результаті чого порізав йому палець на руці. Кривдити хлопця він не мав наміру, однак дійсно погрожував розправою. ОСОБА_5 взяв за куртку та струснув щоб припинити весь конфлікт. Свою провину у скоєному визнав повністю. Крім того, попросив вибачення у потерпілих, щиро каявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягав на притягненні обвинуваченого до відповідальності та застосування відносно нього міри покаранн у виді обмеження волі. Крім того додатково пояснив суду, що в день коли все трапилося, він із родиною пішли збирати гриби. Син його брата залишився ловити рибу на ставку обабіч дороги. Через декілька хвилин повертаючись із лісу вони почули крики, коли вийшли, побачили розлюченого чоловіка який кричав та погрожував розправою за риболовство на його ставку. Після цього ОСОБА_5 зазничив, що попросив чоловіка заспокоєтися та не вживати нецензурну лайку , адже поряд були неповнолітні діти. Після цього розлючений чоловік подзвонив до обвинуваченого та попросив приїхати і допомогти вирішити вказану проблему. Через декілька хвилин приїхав автомобіль, який рухався на шаленій швидкості, з якого вибіг обвинувачений та відразу з криками та погрозами фізичної розправи кинувся до них. В якийсь момент він вихопив ніж у ОСОБА_11 , який був у його кармані та приставив до горла з погрозами про вбивство. Аби зберегти життя та запобігти пораненню ОСОБА_11 підставив під ніж руку в результаті чого отримав поріз на пальці руки. Після цього ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_7 вдалося схопити обвинуваченого за руку в результаті чого йому вдалося вибити ножа з рук обвинуваченого.Уникнути подальшого розгорянню конфлікту вдалося завдяки жінкам, що вибігли з будинку дідуся який вийшов на розбірки. Згодом вони сіли в автомобіль та поїхали, однак обвинувачений продовжив їх переслідувати. Переконавшись у надмірному бажанні обвинуваченого щодо розправи над ними вони вирішили викликати поліцію. Крім того, зважаючи на те, як ОСОБА_4 підставив ножа до горла ОСОБА_11 та на те як він тримав його самого, вважає, що обвинувачений діяв дуже професійно.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник в судовому засіданні також просили суд притягнути обвинуваченого до кримінальної відповідальності та застосувати відносно нього міру покарання у виді обмеження волі. Крім того ОСОБА_6 пояснив суду, що дійсно того дня вони приїхали збирати гриби, але його брат вирішив порибалити на ставку обабіч дороги, який не був обгороженим. Та не мав жодних позначок щодо заборони риболовлі. Через декілька хвилин після того як вони зайшли в ліс, почули крики, коли вийшли то помітили розлюченого дідуся який погрожував фізичною розправою. Їхні намагання його заспокоїти, результату не дали жодного. Більше того, він подзвонив до сина та попросив приїхати. Відразу по приїзду, обвинувачений кинувся до них із криками. ОСОБА_11 вказує на те, що він стояв на його шляху, в результаті чого відчув на собі його гнів, адже наблизившись той вихопив з його карману кухонний ніж та приставив до горла із погрозами про вбивство. Аби уникнути поранення шиї він підтавив під ніж руку в результаті чого обвинувачений порізав йому пальця руки. Після цього, його батько відштовхнув обвинуваченого від нього. Далі обвинувачений кинувся на ОСОБА_5 та почав його душити. Якимось чином тому вдалося вирватися з рук обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає, що обвинувачений діями які виразилися у погрозі вбивством, за наявності реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, курім того, суд вважає, що обвинувачений своїми діями, які виразилися в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покараня підозрюваного ОСОБА_4 , не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого, складену Баранівським районним сектором філії державної установи «Центр пробації», згідно якої сектор пробації вважає, що ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середній. Крім того, на думку сектору пробації виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 98).

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує характеризуючі дані щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем свого проживання характеризується позитивно (а.с. 73).

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчиненого та його наслідки, особу обвинуваченого: раніше не судимого, вину визнав повністю, щиро каявся та думку потерпілих, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах, встановлених санкціями ч. 1 ст. 125 КК України - у виді двохсот годин громадських робіт та ч. 1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі строком два роки та призначити остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим.

При цьому, враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, який має на утриманні неповнолітню дитину, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність, які обтяжують покарання, зважаючи на досудову доповідь сектору пробації, згідно якої виправлення особи можливе без ізоляції суспільства, суд обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статей закону, який передбачає відповідальність за вчинені злочини, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 суд не обирає.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.125, ч. 1 ст. 129 КК України, та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт;

за ч. 1 ст. 129 КК України у вигляді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази у відповідності до ст. 100 ЦПК України:

1) диск СD, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити у справі;

2) кухонний ніж, який знаходиться в кімнаті речових доказів Романівського ВП повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1