Справа № 314/4494/18
Провадження № 1-кп/314/379/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.18 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження №0000232 від «18» серпня 2018 року відносно,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.310 КК України та угоду про визнання винуватості укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 від 26.09.2018

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
До Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.291 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель у кількості двадцяти двох рослин, на початку 2018 у невстановленому на досудовому слідстві місці, день та час придбав насіння рослин конопель, які зберігав за місцем постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 з метою подальшого незаконного посіву.

На початку травня 2018року, ОСОБА_3 , знаходячись за вищевказаним місцем мешкання, проростив насіння конопель та висадив у двох теплицях, розташованих на території його домоволодіння, рослини у кількості 22 (двадцяти двох) штук, незаконно посіявши рослини конопель.

У подальшому, ОСОБА_3 здійснював незаконне вирощування вказаних рослин з метою доведення їх до визрівання шляхом прополювання міжрядь, поливу, окучування.

20.07.2018 під час проведення санкціонованого обшуку в період часу з 18 годин 07 хвилин до 21 годин 03 хвилин, за адресою АДРЕСА_2 були виявлені та вилучені 22 (двадцять дві) рослини сіро-зеленого кольору з листям, стеблами, корінням та верхівками, що згідно висновку судової хімічної експертизи №7-1429 від 24.07.2018 є рослинами роду коноплі, які містять психотропну речовину - тетрагідроканабінол, які ОСОБА_3 незаконно вирощував.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 310 Кримінального кодексу України, як «незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин».

До суду надано угоду про визнання винуватості, укладену 26 вересня 2018 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 310 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 , у повному обсязі сформульованої обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити за ч.1 ст. 310 КК України за скоєння кримінального правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості підтримала, не заперечувала проти її затвердження.
Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в порядку визначеному Кримінальним кодексом України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.
Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.
Прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до суду не подавались.
Витрати на проведення експертизи згідно зі ст.124 КПК України належить покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речового доказу вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.09.2018 між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.09.2018 за ч.1 ст. 310 КК України покарання у виді штрафу в розмірі триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи за висновком №7-1429 від 24.07.2018 в розмірі 572,00 гривень на користь держави.
Речові докази:
22 рослини роду коноплі, передані до кімнати зберігання речових доказів при СУ ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Судья: ОСОБА_6 Капітонов

23.11.2018