Справа №127/611/19
Провадження №1-кп/127/27/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2018 р. за № 0003990 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лозова Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, із середньою спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з угодою про примирення, яка була укладена під час досудового розслідування 26.12.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, визнаючи, шляхом укладення угоди, доведеним таке.
ОСОБА_3 в період часу з 20.09.2018 року по 10.10.2018 року за усною домовленістю з потерпілою ОСОБА_5 працювала в останньої нянею та доглядала за її малолітньою дитиною в період її відсутності за адресою проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 , для виконання обов`язків по догляду за дитиною, отримала від потерпілої ключі від квартири за адресою її проживання, тим самим отримавши вільний доступ до квартири у відсутність ОСОБА_5 . Так, на початку жовтня 2018 року, точну дату та час не встановлено, ОСОБА_3 перебувала за адресою проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 та доглядала за малолітньою дитиною ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що в комоді однієї з кімнат квартири є грошові кошти та золоті прикраси. У цей час у ОСОБА_3 винник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, керуючись жагою легкої наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_3 умисно, таємно, взяла з комоду 1 000 гривень, обручальне золоте кільце вагою 1,6 г із золота 585 проби вартістю 1 784 грн. 90 коп. та золотий хрестик вагою 1,4 г із золота 585 проби вартістю 1 562 грн. 29 коп. згідно з висновком експерта № 748 від 23.11.2018 року, після чого викраденим майном розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 4 347 грн. 19 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважає, що угода про примирення між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України та КК України. Не заперечував проти затвердження угоди і призначення обвинуваченій узгодженої в угоді міри покарання.
В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі. Обвинувачена ОСОБА_3 добровільно відшкодувала завданий збиток. Угоду про примирення укладено між нею та обвинуваченою добровільно. Просить угоду затвердити.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що вона розуміє надані їй права згідно п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення а також розуміє характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в разі затвердження угоди про примирення судом. Визнає себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення, угода про примирення є добровільною, просить затвердити угоду про примирення.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
В пункті 1 статті 468 КПК України вказано, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З огляду на положення ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_3 , передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Як встановлено судом, обвинувачена ОСОБА_3 повністю розуміє роз`яснені їй судом права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки невиконання угоди, визначенні ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 повністю розуміє роз`яснені судом наслідки затвердження угоди про примирення, викладені в п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, визначенні ст. 476 КПК України.

Шляхом опитування сторін, суд переконався, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав, передбачених п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.
Узгоджену сторонами міру покарання визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, сторони врахували фактичні обставини вчиненого правопорушення, що належить до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, добровільне відшкодування завданого збитку, тобто наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, на диспансерному наркологічному обліку та на обліку в КЗ "ВОПНЛ ім. Академіка О.І. Ющенка" не перебуває, раніше не судима.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
За таких обставин суд вважає, що угоду про примирення укладену 26.12.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 слід затвердити та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 748 від 23.11.2018 року в розмірі 572 грн. 00 коп.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. ст. 124, 314, 369-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26.12.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0003990 від 11.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні - сліди пальців рук, які відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 18.11.2018 року зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

Суддя