Ухвала
про залишення скарги без руху
25 березня 2019 року
м. Київ
справа № 577/4/17
провадження № 51- 5182 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової
палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , в якій вона просить скасувати зазначені судові рішення, перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктів 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржниця вищевказаних вимог закону не дотрималася.
Так, захисник подала скаргу на вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, при цьому вимогу ставить про їх скасування, водночас просить перекваліфікувати дії ОСОБА_5 на ч.2 ст.296 КК та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, однак така вимога не є конкретною і не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК, тому скаржниці необхідно визначитись та конкретизувати свої вимоги щодо скасування або зміни оскаржуваних нею судових рішень відповідно до зазначеної норми КПК.
Відповідно до положень ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Так, захисник у скарзі хоча й посилається на незаконність і необґрунтованість судових рішень, однак при цьому не вказала належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, з урахуванням положень ст. 438 КПК. Зокрема у скарзі не зазначено, які норми процесуального або матеріального закону порушено судами при постановленні судових рішень.

Крім того, скаржниця зазначила про суворість призначеного ОСОБА_5 покарання, але не навела у скарзі переконливих обґрунтувань, в чому саме полягає явна несправедливість призначеного йому покарання з урахуванням положень ст. 414 КПК.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржницею має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3