Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/598/19
Провадження № 1-кп/553/149/2019
В И Р О К
Іменем України

21.03.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілої: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000116, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Полтава, українець, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
04.02.2019 року, близько 17 год. 25 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у ліфті під`їзду № 3, будинку АДРЕСА_2 , на п`ятому поверсі, з метою незаконного заволодіння майном ОСОБА_4 , вирішив відкрито заволодіти її речами. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виходячи з ліфту на п`ятому поверсі, відкрито шляхом ривка, вихопив сумку вартістю 300грн., з якої рухаючись по сходах витягнув мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3» вартістю 2200 грн. в якому знаходились сім-карти мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 20 грн., ПрАТ «Київстар» вартістю 20 грн., чим спричинив ОСОБА_4 майнової шкоду на загальну суму 2540грн. Після цього з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ч.1 ст.186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав свою вину у скоєному, щиро розкаявся.
13.03.2019 року між обвинуваченим та потерпілою укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_5 , зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти з`ясуванню обставин під час розгляду справи у суді.
Потерпіла ОСОБА_4 , погоджується з кваліфікацією діяння обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.
Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, у виді штрафу 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020грн.
У підготовчому судовому засіданні потерпілий, обвинувачений підтримали угоду про примирення та просили її затвердити, прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчинені злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін угоди або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, які визначені ст.65 КК України. Відсутні інші підстави, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в затверджені угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні всі підстави для затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов відсутній. Питання про долю речових доказів, вирішити згідно ст.100 КПК України. Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 13.03.2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000116.
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020грн.
Запобіжний захід не обирався.

Речові докази:

-мобільний телефон «Samsung Galaxy J3» залишити у потерпілої;

-мобільний телефон «Nokia 7390» та батарею повернути ОСОБА_5 ;

-договір, товарні чеки, два DVD диски зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-грошові кошти у сумі 1425грн., які знаходяться на зберіганні АТ КБ «Приватбанк» конфіскувати в дохід держави;

-2 відрізки липкої стрічки с слідами рук знищити.

Процесуальні витрати у сумі 1144грн., стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Полтави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1