15.01.2019
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2669/17
Провадження №1-кп/477/45/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001098 відносно обвинуваченого:

неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Первомайське Вітовського району Миколаївської області, громадянина України, ученя 9 класу Мішково-Погорілівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Вітовської РДА ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2017 близько о 10 години неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись у навчальному закладі за місцем його навчання, зокрема в Мішково-Погорілівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Вітовського району Миколаївської області, перебуваючи на другому уроці, що проводився в кабінеті №32 на 3-му поверсі даного закладу, з дозволу вчителя вийшов до вбиральні, що розташована на першому поверсі закладу. Проходячи по коридору на першому поверсі, помітив, що двері кабінету №3, в якому проводились заняття 5-А класу, не зачинені, та заглянув у клас, де на першій парті, що розташована ближче до вікна, побачив мобільний телефон марки «HUAWEI Y6» золотистого кольору, та впевнившись, що його дії залишились непоміченими, за раптово виниклим умислом на таємне заволодіння даним майном, викрав мобільний телефон, що належав ОСОБА_8 , 2006 року народження, переніс його до своєї шафи, тобто мав реальну можливість їм розпорядитись.

Матеріальна шкода потерпілій відшкодована з поверненням викраденого майна.

В ході судового слідства ОСОБА_3 свою вину за інкримінованим кримінальним правопорушенням визнав повністю, пояснив, що дійсно викрав вище вказаний мобільний телефон з приміщення класу М-Погорілівської ЗОШ, який помітив, коли проходив по коридору першого поверху школи у класі № 3 на першій парті. Телефон забрав та поклав до шафи в своєму класі. Наступного дня на лінійці у школі було здійснене оголошення про пропажу даного телефону та прохання його повернути у разі знайдення, натомість він телефон відразу не повернув. Через два дні віддав телефон класному керівнику. У скоєному щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що на другому уроці під час фізкультури, залишила свій мобільний телефон на парті в класі № НОМЕР_1 на першому поверсі. Коли повернулася з уроку телефону не було, про що вона повідомила вчителя. Наступного дня на лінійці про пропажу було здійснено оголошення. Через декілька днів телефон їй повернули.

Крім свідчень обвинуваченого, на підтвердження вини ОСОБА_3 за інкримінованим діянням прокурором також надано письмові докази.

Так місце, час та спосіб скоєного обвинуваченим заволодіння майном підтверджується змістом протоколу прийняття заяви 18.10.2017 року від ОСОБА_8 , згідно якої 18 жовтня 2017 року в період часу з 10 по 11 годину невідома особа шляхом вільного доступу викрала з класу М-Погорілівської ЗОШ мобільний телефон «HUAWEI Y6».

На підтвердження розміру матеріального збитку, спричиненого даною крадіжкою суду надано квитанцію від 04.03.2017 року про придбання даного телефону на суму 4147 грн.

Також розмір завданого матеріального збитку підтверджується даними висновку експерта № 09/3-411 від 30.11.2017 року, згідно якого ринкова вартість даного майна становила 1630 грн.

Згідно заяви ОСОБА_3 до Вітовського відділу поліції від 25.10.2017 року, ОСОБА_3 добровільно видав мобільний телефон «HUAWEI», який він викрав 18.10.2017 року з приміщення класу М-Погорілівської ЗОШ.

Згідно протоколу огляду предмету, постанови про визнання речовим доказом від 26.10.2017 року та зберігальної розписки, даний телефон оглянуто, визнано речовим доказом та передано власнику ОСОБА_8 .

Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), що вірно кваліфіковано органами досудового слідства за ч. 1 ст.185 КК України.

В той же час, відповідно до приписів ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Зі змісту характеризуючих документів, які характеризують неповнолітнього з позитивного боку, даних органу пробації щодо особи обвинуваченого, в тому числі щодо його суспільно-соціальних характеристик, враховуючи обставини скоєного ним кримінального правопорушення, яке не є тяжким, його щире каяття у скоєному, повернення викраденого майна, поведінки неповнолітнього після скоєння даного правопорушення, яка свідчить про те, що ОСОБА_3 зробив для себе належні висновки щодо скоєного ним діяння, згоди матері ОСОБА_6 про передачу сина під її нагляд, суд вбачає достатні підстави для застосування до неповнолітнього заходів виховного характеру.

З огляду на обставини скоєного кримінального правопорушення, дані про особу матері обвинуваченого, пояснень представника служби у справах дітей, яка в судовому засіданні пояснила, що в ході вивчення умов проживання даної сім`ї було встановлено, що мати приділяє належну увагу вихованню та утриманню своїх дітей, створює належні умови для їх проживання, має належний виховний вплив на них, то суд вважає наявними достатні дані про те, що мати здатна забезпечити позитивний виховний вплив на сина ОСОБА_3 та постійно контролювати його поведінку, з чого вважає за доцільне застосувати заходи виховного впливу у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_6 .

При цьому, з урахуванням роз`яснень судової палати у кримінальних справах ВСС у своєму листі від 16.01.2017 року № 223-66/о/4-17, зокрема п. 16, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненні злочину, керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без призначення його виду і розміру та застосовує заходи виховного характеру.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся.

Стосовно процесуальних витрат у сумі 790, 96 грн. з проведення експертного дослідження вартості викраденого майна, то з урахуванням положень ст.ст.118-119, 124 КПК України, враховуючи, що обвинувачений є неповнолітнім, самостійного заробітку чи іншого доходу не має, тому вважає за необхідне, відповідно до ч.1 ст.119 КПК України, з урахуванням його майнового стану, звільнити повністю від сплати судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Неповнолітнього ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та на підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити його від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на один рік.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Речові докази по справі: «HUAWEI Y6», що переданий потерпілій ОСОБА_8 , залишити останній за належністю.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від процесуальних витрат в повному обсязі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1