У Х В А Л А

27.12.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , секретаря судових засідань ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого в ОВС 2-го ВСВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_2 від 07.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000093 від 21.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з даною скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій ставить вимогу про скасування постанови слідчого в особливо важливих справах слідчого в ОВС 2-го ВСВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_2 від 07.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000093 від 21.03.2018 року.

Подану скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що дана постанова є незаконною та такою, що порушує його права та законні інтереси, з огляду на наступне.

З часу внесення в ЄРДР заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення слідчим не вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, зокрема не допитано скаржника як заявника та потерпілу особу, не враховано висновок дисциплінарної комісії Закарпатської митниці ДФС від 17.08.2017 року, слідчим не з`ясовано, яким чином відбувся злочин та не встановлено осіб, які вчинили злочин.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, викладених в її змісті, зокрема тому, що досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000093 від 21.03.2018 року не може вважатись ретельним, безстороннім і сумлінним.
Слідчий ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні скарги, вважаючи оскаржувану постанову законною та обґрунтованою.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З матеріалів скарги встановлено, що СВ в особливо важливих справах в ОВС 2-го ВСВ УСБУ в Закарпатській області здійснювалося досудове розслідування кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 та ч. 2 ст. 387 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0000093 від 21.03.2018 року.

Так, 07.03.2018 року Ужгородським міськрайонним судом зобов`язано прокуратуру Закарпатської області внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 08.02.2018 року щодо вчинення посадовими особами Прокуратури Закарпатської області злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 та ч. 2 ст. 387 КК України, зокрема заявник вказав на незаконні дії працівників прокуратури Закарпатської області щодо витоку в ЗМІ негативної інформації відносно нього.
Постановою слідчого в ОВС 2-го ВСВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_2 від 07.12.2018 року закрито кримінальне провадження № 0000093 від 21.03.2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обовязок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що в ході досудового розслідування не отримано доказів у відповідності до КПК України, які б підтверджували факт неправомірних дій посадових осіб Прокуратури Закарпатської області, зокрема які б свідчили про їх умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_3 якої небудь шкоди.

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, а у разі, якщо особі ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Як слідує зі місту скарги, така фактично обгрунтовується тим, що Прокуратура Закарпатської області на офіційному сайті розмістила повідомлення про те, що слідчими СВ прокуратури Закарпатської області спільно з співробітниками ВБКОЗ УСБУ в області викрито та затримано під час неправомірної вигоди заступника начальника митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС.

Вказана інформація на думку скаржника зашкодила його професійній репутації та спричинила моральну шкоду.

Положеннями ст. 222 КПК України унормовано, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

У необхідних випадках слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в рамках кримінального провадження № 0000093 від 21.03.2018 року слідчим ОСОБА_2 допитано в якості свідка прес-секретаря прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , яка згідно наказу прокурора області № 40 від 22.02.2016 року виконувала обов`язки щодо висвітлення у ЗМІ та розміщення інформації у загально доступних рубриках офіційного сайту прокуратури Закарпатської області та яка за погодженням з прокурором області та за його вказівкою розмістила на сайті статтю з назвою «Заступника начальника МП «Вилок» Закарпатської митниці затримано при одержанні 5000 грн. за дозвіл перевозити тютюнові виробив автомобільних шинах, вилучено «Чорну касу» у понад 20 тис. грн.»

В судовому засіданні з пояснень скаржника та наданих ним письмових доказів не виявлено фактів розголошення особистих даних затриманої особи та дані досудового розслідування, жодних прізвищ чи імен, які б могли ідентифікувати затриману особу, в тому числі і даних скаржника.

Зі змісту скарги вбачається, що інформація щодо відкриття кримінального провадження висвітлювалась в різних засобах інформації, однак жодних даних щодо причетності до таких саме працівників Прокуратури Закарпатської області не встановлено.

Також зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який проводив досудове розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , який також підтвердив факт надання прес-секретарю інформації в тому обсязі, що передбачена чинним законодавством, без конкретизації прізвищ чи інших конфіденційних даних.

Скаржник також вбачає порушення своїх прав у тому, що слідчим під час розгляду кримінального провадження, відритого за його заявою, відмовив йому у визнанні потерпілим та не встановив розмір завданої йому шкоди.

У відповідності до ст. 220 КПК України, під час досудового розслідування кримінального провадження розглядаються клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

За результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 такому було відмовлено у задоволенні клопотання щодо визнання потерпілим в рамках кримінального провадження і відповідно скаржник скористався правом оскарження даного рішення слідчого. Відтак. жодних даних щодо порушення прав скаржника під час розгляду поданого ним клопотання судом не встановлено.

ОСОБА_3 вказує на те, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчим не враховано висновок дисциплінарної комісії Закарпатської митниці ДФС від 17.08.2017 року.
Однак, при вивченні змісту вказаного ним висновку, який відповідно в якості доказу доданий до матеріалів скарги, слідчим суддею не виявлено жодних даних, які б підтверджували доводи ОСОБА_3 щодо незаконних дій працівниківі поліції, зокрема щодо витоку в ЗМІ негативної інформації відносно нього.
Скаржник ОСОБА_3 також акцентує увагу на тому, що його не було допитано під час досудового розглядування.

Сторона кримінального провадження, слідчий, пояснив, що допит ОСОБА_3 не було здійснено з тих підстав, що такий не з`явився на виклик слідчого та не надав пояснень сприводу поданої ним заяви.

Вказана обставина також не була спростована скаржником в судовому засіданні.

Разом з тим положеннями ст. 22 КПК України регламентовано, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суб`єктивна сторона злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 та ч. 2 ст. 387 КК України, за якими відповідно були внесені відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 0000093 від 21.03.2018 року, характеризується умисною формою вини, яка в обов`язковому порядку передбачає усвідомлення особою-суб`єктом кримінального правопорушення суспільно небезпечного характеру свого діяння, а також бажання чи свідоме допускання нею настання суспільно небезпечних наслідків.

Разом з тим при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.
Відтак, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, судом встановлено, що слідчим ОСОБА_2 було досліджено обставини, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставини вчинення кримінального правопорушення, що визначають подію злочину, вину, мотив і мету особи, всі доводи ОСОБА_3 , що були викладені в заяві про кримінальне правопорушення, були перевірені і доказів того, що ним були вчинені будь-які порушення вимог КПК України під час винесення оскаржуваної постанови, судом не отримано.
З огляду на вищезазначене, слідчим виконані необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та в залежності від встановленого, прийняте законне та обґрунтоване рішення, яке є належним чином мотивованим з всебічним аналізом доводів заявника.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого в ОВС 2-го ВСВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_2 від 07.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000093 від 21.03.2018 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1