Справа № 450/208/19 Провадження № 1-кп/450/227/19
УХВАЛА
судового засідання

16 травня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою освітою, який не працює, одружений, не має на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей, не інвалід, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, безпартійний, раніше судимий,

за ч.1 ст.263, ч.1 ст.129, ч.1 ст.309 КК України,-

в с т а н о в и в:

22.01.2019 р. в порядку ст.291 КПК України від прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 поступив в суд обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0002776 від 19.09.2018 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.263, ч.1 ст.129, ч.1 ст.309 КК України, щодо якого в ході досудового розслідування застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою на строк до 27.01.2019 р.

Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 .

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.01.2019 р. обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів, а саме до 26.03.2019 р. включно без визначення розміру застави.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.03.2019 р. обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів, а саме до 17.05.2019 р. включно без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні 16.05.2019 р. підтримав подане 15.05.2019 р. клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення застави, оскільки наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, а саме такий обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, із погрозою застосування насильства, раніше судимий, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків і експертів, вчиняти інші злочини, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів.

Захисник з обвинуваченим в судовому засіданні заперечили щодо клопотання прокурора та просять обрати цілодобовий домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_5 , оскільки такий потребує медичного догляду після перенесеної травми і жодним чином не зможе впливати на будь-яких осіб.

Потерпіла в судове засідання не з"явилась, однак 24.01.2019 р. подала клопотання про проведення розгляду справи у її відсутності.

Розглянувши клопотання та матеріали обвинувального акту, заслухавши думку присутніх сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув"язнення. До спливу продовженого строку суд зобов"язаний повторно розглянути питання доцільності запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов"язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов"язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров"я, міцність соціальних зв"язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Положеннями ч.1 та ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов"язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов"язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обгрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З врахуванням викладеного, клопотання прокурора слід задовольнити частково та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 15 (п"ятнадцять) днів, а саме до 31.05.2019 р. включно без визначення застави з наступних підстав.

Особа ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, раніше судимий, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків та експертів, які не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення, щодо нього є наявність обгрунтованої підозри, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів.

Обгрунтованість наявної підозри встановлено наданим суду обвинувальним актом у відповідності до якого ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини.

Відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.) "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймі, протягом певного часу".

Крім цього, суд не визначає розміру застави, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Що стосується мотивів захисника з обвинуваченим про обрання цілодобового домашнього арешту за місцем проживання ОСОБА_5 , так як останній потребує медичного догляду після перенесеної травми, то такі не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки медична допомога може бути надана в умовах ізоляції.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 197, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 15 (п"ятнадцять) днів, а саме до 31.05.2019 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1