Дата документу 18.02.2019 Справа № 316/503/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/503/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/61/19 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого 2-го відділення СВ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Петропавловськ-Камчатський РФ, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 6 днів до 26 грудня 2018 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовано тим, що 10 квітня 2017 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні секційного залу Енергодарського міжрайонного відділення судово-медичних експертиз, розташованого за адресою: Запорізька область, місто Енергодар, проспект Будівельників 33, діючи умисно, в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно, не реагуючи на численні зауваження, намагаючись показати своє нехтування існуючим правилам і нормам поведінки в суспільстві, виражаючись нецензурною лайкою, погрожував ОСОБА_10 застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, після чого здійснив один постріл з травматичного пістолета моделі «ГПМ» № НОМЕР_1 у бік стіни.

Від проведеного пострілу ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді посттравматичної лівосторонньої сенсовральної туговухості, акустичної травми. Крім цього, від вказаних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка також знаходилася в секційному залі, припинили свою роботу, тим самим своїми умисними діями ОСОБА_7 порушив роботу Енергодарського міжрайонного відділення судово-медичних експертиз.

Наведені дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

За даним фактом слідчим відділенням Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 від 10 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

10.04.2017 року о 14 годині 00 хвилин старшим слідчим СВ Енергодарського ВП Кам`янсько - Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.04.2017 року слідчим СВ Енергодарського ВП Кам`янсько-Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 , ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

13 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжній захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 днів, тобто до 08.06.2017 (включно).

07 червня 2017 року керівником Енергодарської місцевої прокуратури, по кримінальному провадженню строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 11 липня 2017 року.

05 липня 2017 року постановою слідчого досудове розслідування було зупинено та оголошено у розшук підозрюваного.

20 грудня 2018 року строк досудового розслідування по даному провадженню поновлено.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного та дані про його особу, врахував наявність ризиків, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі (з урахуванням доповнень) адвокат ОСОБА_8 просить запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шість днів з 20.12.2018 року по 26.12.2018 року, обраний ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді Енергодарського міського суду від 20.12.2018 року - скасувати, з урахуванням тієї обставини, що в діях ОСОБА_7 взагалі відсутній склад будь-якого кримінального правопорушення, запобіжний захід йому взагалі не обирати.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що слідчий суддя не навів доводів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення як підстав для застосування запобіжного заходу, не зазначив обставин того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам того, що підозрюваний ОСОБА_7 міг здійснити дії, що зашкодять інтересам розслідування та/або судового розгляду кримінальної справи, не розглянув можливість застосування іншого (альтернативного) запобіжного заходу, а також під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу дійшов висновку, що ОСОБА_7 скоїв злочин.

В обґрунтування клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу слугували докази, які не мали жодного зв`язку з фактичними обставинами події злочину, які були викладені в обґрунтованій підозрі і відповідно не могли підтверджувати факт причетності ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення.

В діях ОСОБА_7 взагалі були відсутні ознаки хуліганства, яке завжди посягає на громадський порядок та скоюється з очевидними для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжуються особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, в громадському місті.

Відповідно до наказу за підписом заступника Генерального Прокурора України Р. Говди №139 від 06.04.2016 року «Про затвердження положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» в п.20 зазначено про відомості про кримінальні правопорушення вчинені в громадських місцях.

До громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.

Відповідно до п. 21 вищенаведеного наказу № 139 від 06.04.2016 року не вважаються такими, що вчинені у громадських місцях, кримінальні правопорушення, що скоюються протягом тривалого часу (продовжувані кримінальні правопорушення), та кримінальні правопорушення, вчинені у приміщеннях, відведених для проживання (хоча б тимчасово), і тих, які виконують функції житла (власні домоволодіння, квартири, жилі кімнати будівель та приміщень готелів, гуртожитків, санаторіїв, пансіонатів, профілакторіїв, будинків відпочинку, кемпінгів), учинені в місцях загального користування за місцем проживання, на сходах, сходовій клітці, на горищах, у підвалах, ліфтах жилих будинків, учинені на території підприємств, установ та організацій (незалежно від обмеження до них доступу адміністрацією), крім випадків, коли особи, які знаходяться у вказаних місцях, своїми неправомірними діями порушують інтереси сторонніх осіб (наприклад особа, перебуваючи на балконі чи у вікні квартири, викрикує непристойні слова або своїми діями порушує спокій громадян).

Відповідно до п.22 вищенаведеного наказу № 139 від 06.04.2016 року не вважаються громадськими місцями території залізничних станцій, морських і річкових портів, аеропортів, вантажних районів та дворів, контейнерних площадок, території підприємств, установ та організацій залізничного, морського, річкового та повітряного транспорту, які не пов`язані з обслуговуванням пасажирів та які мають обмежений доступ.

Таким чином, на переконання захисника, секціонний зал Енергодарського моргу, де 10.04.2017 року наодинці знаходилися та сварилися ОСОБА_7 та ОСОБА_10 за своїми ознаками в жодному випадку не є громадським містом, а у зв`язку із відсутністю умислу у ОСОБА_7 на порушення громадського порядку в його діях відсутні будь які ознаки кримінально карного правопорушення - «Хуліганство», а тому слідчий суддя Енергодарського міського суду не мав будь яких законних підстав, тим більш з урахуванням збігу значного часу, для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жодний наданий стороною обвинувачення доказ (зокрема, рапорти працівників поліції та протоколи допиту цих працівників поліції у якості свідків) не містить даних про причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, подія якого мала місце 10.04.2017 року, з огляду на те, що під час затримання у підозрюваного не були вилучені предмети, які б підтверджували показання свідків, показання свідків ідентичні за змістом та стилем викладу.

Слідчий суддя не врахував обставини, які ставили під сумнів наведені слідчим ОСОБА_9 ризики, а саме позитивні характеризуючи дані які має ОСОБА_7 (раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання та роботи, усталений спосіб життя, тощо).

Належних та достатніх мотивів і підстав застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 хоча і на термін 6-ть діб слідчий суддя ОСОБА_1 не навів.

Крім того, адвокат зазначає, що 06.06.2017 року ОСОБА_7 було укладено угоду про надання йому правової допомоги та участі в цьому кримінальному провадженні в якості його захисника - адвокатом ОСОБА_8 .

У всіх своїх зверненнях до слідчого, прокурора та слідчого судді, ОСОБА_7 зазначав що саме адвокат ОСОБА_8 і є його захисником.

При доставлянні ОСОБА_7 до міського суду м. Енергодар приблизно о 15 годині 20.12.2018 року, він заявив слідчому судді Енергодарського міського суду ОСОБА_1 клопотання, яке виклав на папері, про залучення до участі в розгляді подання ст. слідчого СВ Енергодарського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 про обрання йому запобіжного заходу саме адвоката ОСОБА_8 , посилаючись при цьому на приписи ч.1 ст.59 Конституції України та відповідне рішення КСУ від 20.11.2000року «Про вільний вибір захисника своїх прав».

Слідчий суддя Енергодарського міського суду ОСОБА_1 його законне та обґрунтоване право на користування обраним ним самостійно захисника проігнорував, та всупереч вимогам ст. 54 КПК України ОСОБА_13 було надано замість захисника (адвоката) ОСОБА_8 , на отриманні послуг якого він наполягав та з яким у нього було укладено договір про надання йому правової допомоги, про що є відповідна заява у матеріалах справи на нав`язаного йому захисника ОСОБА_14 , який навіть з ним, з його слів, не спілкувався, та не виявив ні якого інтересу до його справи. Отже було порушено право на захист ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шість днів з 20.12.2018 року по 26.12.2018 року обраний йому відповідно до ухвали слідчого судді Енергодарського міського суду від 20.12.2018 року - скасувати, з урахуванням тієї обставини, що в його діях взагалі відсутній склад будь-якого кримінального правопорушення, запобіжний захід йому взагалі не обирати.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в даному конкретному випадку, події, які відбулися між ним та санітаром цього закладу ОСОБА_10 в приміщенні секційного залу Енергодарського міжрайонного відділення судово-медичних експертиз, 10.04.2017 р., можна кваліфікувати лише, як сварку, що виникла під впливом раптово-виниклих особисто-неприязних стосунків, обумовлених різними політичними поглядами на взаємовідносини між Україною та Росією, а також похідними від цього подіями відносно анексії Українського Криму, та збройної агресії Росії на Українському Донбасі.

В його діях не було умислу вчинити хуліганські дії, а постріл із пристрою для відстрілу гумових куль він зробив з необережності, та не з метою порушити громадський порядок, а розхвилювавшись в процесі раптово виниклих особисто-неприязних стосунків між ним та санітаркою цього закладу ОСОБА_10 .

Таким чином він в цей день, 10.04.2017 р., не скоїв жодної дії, яка охоплюється об`єктивною стороною кримінального правопорушення за ознаками ст. 296 КК України.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора щодо законності ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали справи і провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, репутації підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, в тому числі й наявність в нього родини та утриманців, його майновий стан, наявність судимостей.

Згідно положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя перевірив та встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, тобто наявність зв`язку підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням, який підтверджується доказами наявними у кримінальному провадженні, зокрема:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 яка пояснила що, 10.04.2017 року вона перебувала на своєму робочому місці. Близько об 11 годині 30 хвилин, вона знаходилась в секційній залі Енергодарського міського моргу, де виконувала свої функціональні обов`язки разом із молодшим санітаром ОСОБА_11 . В цей час, до вказаного приміщення, вхід до якого стороннім особам заборонено, зайшов ОСОБА_7 , від котрого було чутно різкий запах алкоголю. Після цього, ОСОБА_7 висловлювався лайкою та дістав предмет, схожий на пістолет, котрий наводив у різні боки, та націливши його у її бік, здійснив постріл у стіну приміщення, в результаті чого вона та ОСОБА_11 , були вимушені покинути робоче місце, не закінчивши роботу до кінця, що призвело до призупинення роботи Енергодарського міжрайонного бюро судово-медичної експертизи;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка дала аналогічні пояснення, що і потерпіла ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що 10.04.2017 року він перебував на своєму робочому місці. Близько об 11 годині 00 хвилин до приміщення моргу зайшов ОСОБА_7 , який був у нетверезому стані. Близько 11 години 30 хвилин, до нього у кабінет зайшла ОСОБА_10 та повідомила що ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні секційної зали, дістав предмет схожий на пістолет та провів з нього постріл;

- протоколом огляду місця події від 10.04.2017 року - секційного відділення Енергодарського міжрайонного бюро судово-медичної експертизи, за адресою: м. Енергодар, пр. Будівельників, 33, в ході якого було виявлено та вилучено предмет, схожий на кулю від травматичної зброї;

- протоколом огляду місця події від 10.04.2017 року - приміщення квартири АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено пістолет чорного кольору; магазин до вказаного пістолету, в якому знаходяться сім патронів, три патрони, гільза жовтого кольору.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра причетності ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із наданих суду матеріалів встановлено, що висунута ОСОБА_7 , підозра заснована, зокрема, на показаннях потерпілої.

Що стосується тверджень захисника про наявність сумнівів в обґрунтованості висунутої ОСОБА_7 підозри, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Аналогічної думки притримується і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, які є частиною національного законодавства України та джерелом доказів у відповідності до ст.ст.1, 8 і 9 КПК України, ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 р. "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення".

В іншому своєму рішенні (справа "Чеботарь проти Молдови" від 13.02.2008 р.) Суд наголосив, що "для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи".

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність "обґрунтованої підозри" у вчиненні правопорушення передбачає "наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин", те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Крім того, зазначені обставини підлягають обов`язковому встановленню як під час досудового розслідування, так і при судовому розгляді справи.

Судова колегія, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановила достатність підстав, на даному початковому етапі слідства, вважати висунуту ОСОБА_7 підозру обґрунтованою.

Встановлення інших фактів щодо фактичних обставин провадження та переконливість здобутих слідством доказів є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував не лише обґрунтованість пред`явленої йому підозри, а й інші відомості, наявні у кримінальному провадженні, в тому числі й дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання, є волонтером медиком та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, перевірив всі зазначені в клопотанні слідчого обставини і прийняв законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає матеріалам провадження.

Судова колегія приймає до уваги наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії щодо переховування.

Як вірно зазначив слідчий суддя, зваживши на всі обставини у сукупності, існує ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки знаючи про наявність кримінального провадження за яким він підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, після закінчення строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він покинув місце свого проживання, у зв`язку з чим він був оголошений у розшук, і на протязі одного року та чотирьох місяців жодного разу не звернувся до слідчого.

Сукупність вказаних обставини, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, надавали слідчому судді підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу і спростовують доводи апеляційних скарг сторони захисту про наявність підстав для застосування до підозрюваного іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Що стосується доводів захисника про порушення права підозрюваного на захист, то колегія суддів з ними не погоджується також, оскільки розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу відбувся за участі адвоката ОСОБА_14 , який приймав участь в даному кримінальному провадженні при проведенні окремої процесуальної дії за відповідним дорученням про надання безоплатної правової допомоги, що не суперечить положенням абз. 2 ч. 2 ст. 46, ч. 1 ст. 53 КПК України (а.с. 50).

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час надходження апеляційних скарг до апеляційного суду сплинув.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року, якою у відношенні ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3