Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження 11сс /4806/103/19, за
апеляційною скаргою, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2019 року частково задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 27 - ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України кримінальних правопорушень

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого начальником відділу архітектором відділу архітектури, земельних відносин та житлово-комунального господарства Баранинської сільської ради Закарпатської області, раніше не судимого.
Цією ж ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце постійного проживання у нічний час доби з 22 год. до 06 год..
На підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця роботи та/або проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовлено.
Строк дії ухвали та покладених на ОСОБА_6 обов`язків встановлено до 22.03.2019.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 24 січня 2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам держави, вчиненому групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, а також у службовому підробленні, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки. У клопотанні вказується на те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Крім того, вказує на те, що за передбачене ч. 2 ст. 364 КК України діяння ОСОБА_6 може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Разом із тим, вказує на те, що в органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_6 , без застосування запобіжного заходу, буде переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків та представника потерпілого, оскільки вони були колегами по роботі. Вважає, що, враховуючи те, що ОСОБА_6 може в будь-який час виїхати за межі території України, а також із метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, один з яких, прибувати на виклики до слідчого та суду, та запобігання спробам ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, шляхом зміни, знищення документів, впливу на свідків та представника потерпілого у кримінальному провадженні, продовжувати вчиняти злочинну діяльність, щодо підозрюваного ОСОБА_6 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяці.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що додані до клопотання докази підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також існування ризику можливого незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків, які ще не допитані в кримінальному провадженні, однак, не доведено ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому, врахувавши, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, вищевказаний ризик, тяжкість кримінальних правопорушень, у тому числі те, що за одне із кримінальних правопорушень може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років із позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, і дані про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним покладених на нього обов`язків та запобігання встановленим ризикам, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання підозрюваного та захисника про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовлено.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на наведені в клопотанні доводи, вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, не є достатнім для запобігання ризику незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків, експертів, потерпілих. Також посилається на те, що ОСОБА_6 може в будь-який час виїхати за межі території України, і на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважали законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 ,так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, копія якого 22 січня 2019 року, з урахуванням вимог ст. 278 КПК України, йому вручена (а. с. 36-42). Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень стороною захисту не оспорюється.

Крім того, колегія суддів обгрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що додані до клопотання докази підтверджують існування ризику незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків, які ще не допитані в кримінальному провадженні. Висновки слідчого судді в цій частині не оспорюються, тому з урахуванням положень ст. 404 КПК України, не перевіряються, вважаються належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Разом із тим, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього матеріали, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про недоведеність слідчим та прокурором ризиків можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, знищення документів, які мають істотне значення для з`ясування обставин кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших злочинів, - є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на матеріалах судового провадження, оскільки додані до клопотання матеріали не містять доказів, які б давали достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 має на меті переховуватися від органу досудового розслідування та/ або суду; знищити документи, які мають істотне значення для з`ясування обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів враховує й наявні в матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий (а. с. 34, 123-127).

Тому, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, належним чином не вмотивоване, а викладені в ньому доводи, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово буде виправданим, що у свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не наведено доводів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, про який клопочуть слідчий та прокурор, для запобігання встановленому слідчим суддею ризику.

При цьому, колегія суддів вважає, що обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, не дозволить йому мати роботу, отримувати заробітну плату та утримувати сім`ю.

Погоджуючись із такими висновками слідчого судді, колегія суддів зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та їх тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, він не виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, прийшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про те, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, не є достатнім для запобігання ризику незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків, експертів, потерпілих, що ОСОБА_6 може в будь-який час виїхати за межі території України,- колегія суддів, з урахуванням наведеного вище, відхиляє як необґрунтовані й такі, що не свідчать про незаконність висновку слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується, і на такі не посилався прокурор у ході її розгляду.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує те, що під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на факти невиконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього слідчим суддею процесуальних обов`язків із часу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби. При цьому, колегія суддів також враховує і пояснення прокурора та адвоката про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 направлений до суду першої інстанції. Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не спростував пояснення ОСОБА_6 про те, що під час досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний не перешкоджав повному та всебічному встановленню обставин справи, і добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

Не оспорюються учасниками судового розгляду і висновки слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про передачу ОСОБА_6 на поруки, тому з урахуванням вимог ст. 404 КПК України, не перевіряються, вважаються належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з дотриманням вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_6 передбачені п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи свідчити про незаконність таких висновків; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 181,194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2019 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. до 06 год. наступної доби, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :