27.08.2018
Справа № 522/6634/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання СВ Приморський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001965 від 06.04.2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.190 та ч.1 ст.365-2 КК України.

Як вбачається з клопотання в ході досудового розслідування встановлено, що 06.02.2018 року ОСОБА_5 здійснено реєстрацію об`єкта нерухомого майна загальною площею 109,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 за громадянкою ОСОБА_6 . Підставою для виникнення права власності зазначено технічний паспорт б/н від 02.02.2018 року, виданий ТОВ «Профпроект» та розпорядження «Жовтневої районої адміністрації» від. 03.11.1999 року. Так у зазначеному розпорядженні вказано що кв. АДРЕСА_2 визнано житловою та передано у користування гр. ОСОБА_7 , але у данному розпорядженні не зазначено жодних підстав для набуття права власності на вищезазначений об`єкт нерухомості. Окрім цього гр. ОСОБА_6 не надано жодних документів, які б підтверджували будь-який ступінь родинних зв`язків з гр. ОСОБА_8 .

Таким чином на теперішній час достатні підстави вважати що державним реєстратором ОСОБА_9 , всупереч встановленому законом порядку здійснення реєстраційних дій, умисно внесено недостовірні відомості до Єдиного державного реєстру нерухомого майна, що призвело до незаконної реєстрації об`єктів нерухомості, та незаконного заволодіння майном особами, як не мали на те законних прав.
В подальшому, а саме 23.02.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 279, від 23.02.2018 року зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_11 .
В подальшому, а саме 28.07.2018 року гр. ОСОБА_11 було здійснено продаж об`єкта нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_12 .
26.08.2018 громадянин ОСОБА_12 разом із трьома невстановленими особами проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 та замінив там замки, після чого дана група чоловіків почала демонтувати стіни та інші конструкції, які були в приміщенні, та пошкоджувати майно, яке належить Одеському художньому училищу ім. М.Б. Трекова.
Приймаючи до уваги, що вищевказані вилучені предмети, мають суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню та є речовим доказом, на думку слідчого він підлягає арешту.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 просив накласти арешти на зазначене у клопотанні майно, оскільки указані речі визнані речовими доказами.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим суддею встановлена наявність правових підстав, передбачених ст.170 КПК України, для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки накладення арешту необхідно для позбавлення можливості приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, відчужити зазначене майно, яке за обставинами кримінального провадження може бути визнано речовим доказам по кримінальному провадженню.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості приховування або знищення, оскільки його незастосування може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Що стосується накладення арешту заборонивши відчуження, розпоряджання об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , то в даній частинні клопотання задоволенню не підлягає, оскільки в клопотанні не було доведено, що зазначене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та зберегло на собі сліди вчинення злочину.

Будь-яких інших підстав для накладення арешту на вищевказане майно клопотання не містить.

Згідно ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Проте, в порушення зазначеної вимоги Закону, слідчим не було надано достатніх доказів на підтвердження обставин на які він посилається.

У зв`язку з чим, доводи слідчого в цій частині клопотання про те, що на вказане майно слід накласти арешт є необґрунтованими.
Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0001965, заборонивши користування об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити. Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: