Справа 688/2349/17
№ 1-кп/688/6/19
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шепетівського міськрайонного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент Республіки Узбекистан, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, розведеного, не судимого в порядку ст. 89 КК України, -

у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 382 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В середині червня 2012 року ОСОБА_6 в приміщенні кафе-бару «Наталі», що по вул. Академіка Герасимчука, 2 в м. Полонне Хмельницької області, в ході розмови з потерпілою ОСОБА_7 , ввівши останню в оману, повідомив їй, що займається продажем комп`ютерної техніки та спроможний по зниженим цінам продати їй портативний персональний комп`ютер типу ноутбук. 27 червня 2012 року о 16-30год. під час телефонної розмови з потерпілою, з корисливих мотивів, метою заволодіння шляхом обману коштами останньої, переконав потерпілу про можливість продажу їй ноутбука за 2000грн., на що остання погодилась. Отримавши згоду потерпілої на купівлю ноутбука, ОСОБА_6 , не маючи дійсного наміру виконувати зобов`язання перед потерпілою, вказав останній про необхідність перерахування коштів в сумі 2000грн. на належну ОСОБА_8 та перебуваючу у його користуванні банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , як плату за поставку ноутбука. 27.06.2012 року потерпіла через відділення ПАТ КБ «Приватбанк», що по вул. Лесі Українки, 112 в м. Полонне Хмельницької області, здійснила перерахування коштів в сумі 2000грн. на вказаний ОСОБА_6 банківський рахунок № НОМЕР_1 , якими він умисно, повторно незаконно заволодів, знявши вказані кошти з зазначеної банківської картки у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, не передавши при цьому ноутбук потерпілій по даний час.

Крім того, згідно рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 27.05.2010 року, яке набрало законної сили 17.09.2010 року, з ОСОБА_6 стягуються аліменти на користь ОСОБА_9 на її утримання в розмірі 300грн. щомісячно, починаючи з 15.03.2010 року і до досягнення сином ОСОБА_10 трирічного віку до 27.10.2012 року. Ігноруючи вищевказане судове рішення, ОСОБА_6 , умисно, всупереч ст. 129-1 Конституції України, згідно якої судове рішення є обов`язковим до виконання, ч.ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом, умисно не виконував вищевказане рішення, в результаті чого станом на 27.10.2012 року заборгував стягувачу 9425грн. аліментів.

Таким чином ОСОБА_6 скоїв злочини, передбачені: ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно; ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання рішення суду, яке набрало законної сили.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання, підтримане обвинуваченим, про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження в цій частині.

Захисник клопотання обґрунтовує тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази про ухилення обвинуваченого ОСОБА_6 від слідства, вчинення ним у цей період нових злочинів середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, а так само і доказів про переривання чи зупинення строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, що передбачено ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Обвинувачений пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, звільненню від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності та закриттю кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України не заперечує, оскільки про перебування в розшуку не знав, від слідства не переховувався, до осені 2015 року проживав у м. Севастополь, після чого проживав в м. Одесі, де його і затримали 1 грудня 2018 року в зв`язку з розшуком судом по даній справі.

Прокурор вважає клопотання захисника підлягаючим до задоволення, оскільки з дня вчинення вказаних захисником злочинів пройшли строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечує задоволенню клопотання захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 4 статті 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Злочини передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_6 , в силу ч. 3 ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, що визначено ч. 3 ст. 288 КПК України.

Перевіряючи чи ухилявся обвинувачений від досудового слідства суд виходить із наступного.

В силу положень ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду.

Під ухиленням від слідства або суду з погляду на застосування статті 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо).

Постановою прокурора Полонського району Хмельницької області від 01 жовтня 2012 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 164 КК України повернуто в СВ Полонського РВ УМВСУ в Хмельницькій області для проведення додаткового розслідування. Постановою начальника СВ Полонського РВ УМВСУ в Хмельницькій області від 01.10.2012 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 на підставі ст. 281 КПК України. Стаття 281 КПК України, яка регламентує розшук підозрюваного, станом на час винесення постанови про розшук від 01.10.2012 року не була чинною, тому що КПК України в новій редакції на вказану дату не був чинним, в зв`язку з чим вказана постанова з моменту винесення була незаконною. За наведених обставин вважати, що ОСОБА_6 перебував у законному розшуку безпідставно.

Крім того, 31 грудня 2012 року сформовано повідомлення ОСОБА_6 про підозру вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 164 КК України, однак таке повідомлення підозрюваному не вручено, що свідчить відсутність підписів останнього на повідомленні. ,

Таким чином ОСОБА_6 не перебував у законному розшуку, не був обізнаним про перебування в розшуку, про статус підозрюваного повідомлений не був, тому не може бути визнаний особою, що ухилялася від досудового слідства в розумінні положень ч.2 ст. 49 КК України.

ОСОБА_6 в розшук по даному кримінальному провадженню оголошений ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.12.2017 року, на виконання якої був затриманий 0З.12.2018 року.

За наведених обставин клопотання захисника підлягає задоволенню, оскільки наявні передбачені кримінальним законом підстави та умови звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 284, ч.1 ст.285, ч.4 ст. 286, ч.3 ст. 288, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за злочини передбачені ч.2 ст.190, ч. 1 ст. 382 КК України на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 1 ст. 382 КК України.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 повернути потерпілій ОСОБА_7 ; банківський чек № НОМЕР_2 від 27.06.2012 року залишити при матеріалах кримінальної справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .