У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , провівши розгляд заяви прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 головуючого у кримінальному провадженні № 1-кп/759/232/19 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 захисник ОСОБА_8 ; інші учасники: потерпілий ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В :
Під час судового засідання у межах кримінального провадження № 1-кп/759/232/19 прокурор 18 квітня 2019 року заявив відвід головуючому у справі судді ОСОБА_10 , мотивуючи свої вимоги створенням з боку головуючого нерівних умов для реалізації сторонами своїх процесуальних прав (щодо надання можливості ознайомитися з поданими сторонами клопотаннями та часу для підготовки заперечень на них), вирішенням головуючим клопотання сторони захисту про очевидну недопустимість окремих доказів без виходу до нарадчої кімнати та ухвалення з цього приводу незаконного рішення, що, на думку ініціатора відводу, свідчить про упередженість суду.

Суддя ОСОБА_11 пояснення до суду з приводу заявленого відводу не надав.

Обвинувачений та його захисник, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду заявленого відводу, участь в розгляді заявленого відводу не взяли, захисник подав письмові заперечення щодо заявленого відводу, просив заяву прокурора про відвід судді залишити без задоволення через її надуманість та безпідставність.

Суддя розглянув відвід, вважаючи, що відсутність при цьому учасників провадження, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду відводу, не є перешкодою. Суд забезпечив право кожному висловити думку (надати пояснення) щодо заявленого відводу, проте участь осіб в його розгляді обов`язковою не є.

Прокурор, якого підтримав потерпілий ОСОБА_9 , просив задовольни вказану заяву про відвід судді, посилаючись на те, що судом були створені для сторін нерівні умови для реалізації ними своїх прав в частині, що стосується заявлення та розгляду клопотань.

Проаналізувавши подану заяву про відвід судді від 18 квітня 2019 року, подані на неї заперечення захисту, всі матеріали провадження, заслухавши думку прокурора та потерпілого, суд вважає необхідним заявлений відвід судді ОСОБА_12 залишити без задоволення з таких підстав.

Як видно з матеріалів провадження, судом дійсно були задоволені окремі клопотання сторони захисту про визнання певних доказів очевидно недопустимими, при цьому заяви прокурора про необхідність додаткового часу для підготовки на наступне судове засідання письмових заперечень на такі клопотання були залишені поза увагою (судове засідання від 25 вересня 2018 року). Разом з тим, відповідно до даних журналу судового засідання суд при цьому на виконання правил ст. 350 КПК України дотримався порядку розгляду клопотань під час судового провадження, зокрема: а) ініціатор клопотань про визнання доказів недопустимими заявив їх з голосу так, як вважав за потрібне, подавши до суду їх у письмовій формі лише для приєднання до справи; б) прокурору та іншим учасникам процесу було надано можливість висловити заперечення з приводу усно заявлених клопотань; в) суд по-різному розв`язав вказані клопотання, оцінивши доводи, які були почути ним під час обговорення вказаних клопотань сторонами, а не на підставі позапроцесуального вивчення якихось документів.

Відтак, твердження у заяві про відвід про нібито порушення процесуальних прав прокурора під час розгляду клопотань не ґрунтується на законі. До того ж, принцип безперервності судового розгляду (ст. 322 КПК України) не передбачає права для сторін вимагати від суду оголошувати перерви судового розгляду через їх неготовність реагувати на процесуальні дії інших учасників провадження.

Що ж стосується прийнятих судом рішень щодо визнання окремих доказів очевидно недопустимими, то заява про відвід у цій частині зводиться фактично до оскарження таких рішень, які дійсно виявилися процесуально незручними для інтересів сторони обвинувачення. В цій частині заява містить претензії до судді, а по суті незгоду з прийнятими ним рішеннями, які можуть бути оскаржені в іншому порядку. Ініціатор відводу у такій спосіб намагається замінити суддю на іншого з тим, щоб ревізувати попередні судові рішення, що є неприпустимим, оскільки всі судові рішення оскаржуються виключно у передбаченому законом порядку, а не шляхом заявлення відводу судді, який їх ухвалив.

Твердження прокурора про порушення судом порядку визнання окремих доказів очевидно недопустимими, а саме шляхом постановлення ухвали протокольно, тобто без виходу до нарадчої кімнати, а також без безпосереднього дослідження самих доказів, недопустимість яких оспорювалася прокурором та потерпілим, не ґрунтуються на законі. Обов`язкова оцінка доказів на предмет їх допустимості в нарадчій кімнаті дійсно є загальним правилом (ч. 1 ст. 89 КПК України), проте суд у даному випадку скористався винятком з цього правила, який не зобов`язує суд приймати рішення тільки виходячи в нарадчу кімнату (ч. 2 ст. 89 КПК України). Встановлення судом очевидної недопустимості певного доказу не передбачає його попереднього дослідження (ч. 2 ст. 89 КПК України), а також обов`язкової згоди на це всіх сторін провадження, як помилково вважає прокурор.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, викладені в ст. 75 КПК України. Однак, висновки прокурора у заяві про те, що суддя своєю процесуальною поведінкою нібито породжує сумніви у своїй неупередженості, не ґрунтуються як на вимогах ст. 75 КПК України, так і матеріалах провадження, за якими суддя провів підготовче судове засідання та забезпечує подальший судовий розгляд справи, приймаючи в цілому позитивні рішення за всіма розглянутими клопотаннями та протестами всіх сторін провадження, у кожному випадку з наведенням мотивів, якими керувався суд (т. 1 а. 44, 116, 142, 143, 147, 149, 155, 156, 160-200 тощо). Позитивно не вирішеними залишилися лише клопотання захисту про недопустимість інших доказів обвинувачення.

Приймаючи до уваги наведене, а також і те, що прокурором будь-яких конкретних доказів про те, що існують обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості судді ОСОБА_4 не встановлено, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369-372 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні заяви прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 головуючого у кримінальному провадженні № 1-кп/759/232/19 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно.

СУДДЯ ОСОБА_13