ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/4187/18 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1 ,
Провадження №11-кп/818/325/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
УХВАЛА
Іменем України

29 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.09.2018р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_8 про його умовно дострокове звільнення

Приймаючи вищевказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_8 не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення бо за час відбування покарання до нього застосовувалось стягнення, яке на даний час є погашеним, однак після цього засудженим не отримано жодного заохочення, до суспільно корисливої праці він не залучався, а тому на даний час засуджений не довів свого виправлення. Крім того, 11.05.2018р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Захисник у поданій апеляційній скарзі, не погоджується з висновком суду, а тому просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою клопотання ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його підзахисного в підтримку поданої апеляційної скарги, з`ясувавши позицію прокурора, який підтримав рішення районного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ст.81 КК України встановлює умови та підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.17 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_8 , відбуває покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2015р. за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України яким йому призначено 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 18.08.2015р..

При цьому засудженому зараховано у строк покарання час його попереднього ув`язнення, з 18.08.2015р. по 27.04.2017р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Під час тримання ОСОБА_8 у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» він порушував режим тримання за що має 1 стягнення. Проте прибув до цієї установи за своєю ініціативою для знайомлення з матеріалами справи.

Крім того, 11.05.2018р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова засудженому ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

З огляду на вище приведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає фактичним обставинам кримінального провадження оскільки висновки суду повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а наведені захисником обставини вчинення злочину та інші, що характеризують особу ОСОБА_8 враховані судом при ухваленні вироку.

Звідси, оскільки судом при постановленні ухвали не допущене порушення вимог чинного процесуального та матеріального законодавства то апеляція захисника не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407, п.2 ч.1 ст.409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.09.2018р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає

Головуючий

Судді