Справа № 170/724/16-к Провадження № 11-кп/802/41/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.367 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Шацького районного суду Волинської області від 18 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку смт Краковець Яворівського району Львівської області, жительку АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодружену, старшого державного інспектора митного поста «Піща» Волинської митниці ДФС, раніше не судиму,
засуджено за:

ч.2 ст.367 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, на строк два роки, та штрафу в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Строк відбування покарання визначено обчислювати з часу приведення вироку до виконання.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Волинської митниці ДФС до ОСОБА_7 задоволено повністю.
Стягнуто з обвинуваченої в дохід держави завдану злочином майнову шкоду у розмірі 361 764 (триста шістдесят одна тисяча сімсот шістдесят чотири) гривні 97 коп. та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 3 830 (три тисячі вісімсот тридцять) гривень 96 коп.
В порядку ст.100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винною і засуджено за те, що вона, перебуваючи на посаді старшого державного інспектора митного поста «Піща» Волинської митниці ДФС та виконуючи функції представника влади, будучи службовою особою і відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист суддів, працівників апарату суду і працівників правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, 01 жовтня 2015 року на території митного поста «Піща» Волинської митниці ДФС внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, зокрема в порушення вимог ч.1 ст.320, ч.ч.1, 4 ст.337, ч.5 ст.338, ч.3 ст.380 Митного кодексу України, пункту 5.9 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Пулемець», пунктів 2.1, 2.13, 2.18, 2.31 посадової інструкції старшого державного інспектора митного поста «Піща» Волинської митниці ДФС, про які їй було достовірно відомо, не здійснивши усіх передбачених посадовою інструкцією та законодавством дій з митного оформлення автомобіля марки «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , не забезпечивши належну ідентифікацію особи, що ввозить транспортний засіб з Республіки Білорусь в Україну, - ОСОБА_9 , який був резидентом, за наявності підстав не провівши митного огляду вказаного транспортного засобу, здійснила протиправне митне оформлення автомобіля марки «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , помістивши його у митний режим «тимчасове ввезення до 1 року громадянином-нерезидентом» без сплати усіх необхідних платежів, а саме акцизного збору, ввізного мита, компенсаційного мита та податку на додану вартість, у зв`язку з чим до державного бюджету не надійшло податкових зборів та обов`язкових платежів під час митного оформлення вказаного транспортного засобу на загальну суму 361764,97 грн., що у 250 та більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки.
При цьому ОСОБА_7 при здійсненні митного контролю та митного оформлення автомобіля марки «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , залишено поза увагою суттєві ознаки ризикованості такого переміщення, а саме: упродовж 10 годин автомобіль був ввезений в Україну резидентом в режимі «транзит», вивезений з України резидентом та знову ввезений нерезидентом; відповідно до контрольного талону для переміщення по смузі руху «зелений коридор», період часу від виїзду з України до зворотного в`їзду в пункт пропуску склав 25 хв., що з урахуванням відстані до пункту пропуску в Республіці Білорусь, часу, необхідного для проходження митного та прикордонного контрою при в`їзді та виїзді з Республіки Білорусь, є недостатнім проміжком часу. Крім того, ОСОБА_7 не враховано наявність індикаторів ризику згідно з Переліком індикаторів ризику, які можуть використовуватись посадовими особами митниць для обрання форм та обсягів митного контролю на підставі застосування системи управління ризиками, доведеним до відома митниць листом ДФС від 09.07.2015 року № 24889, а саме: індикатор ризику 3.6.7 «транспортний засіб переміщується повторно через митний кордон України по смузі руху «зелений коридор» протягом доби» та індикатор ризику 3.7.2 «ввезення громадянином-нерезидентом у режимі тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування з іноземною реєстрацією».
Не погоджуючись із вироком суду, захисник та обвинувачена оскаржують його з мотивів неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Стверджують, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення є недоведеним. Посилаються на те, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Вказують на необхідність інформування посадовими особами прикордонної служби працівників митниці про факт відмови у пропуску через державний кордон України ОСОБА_9 .. Зазначають, що за період з 18 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. 01 жовтня 2015 року у пункті пропуску «Пулемець» митного поста «Піща» Волинської митниці ДФС на смузі «В`їзд в Україну» було здійснено митне оформлення 21 транспортного засобу, а на смузі «Виїзд з України» - 23 транспортних засобів, що в сукупності становить 44 транспортних засобів. Вважають, що суб`єктивними факторами статті, яка інкримінується ОСОБА_7 , є досвід, кваліфікація та рівень освіти службової особи, а її було переведено на посаду старшого державного інспектора митного поста 29 грудня 2014 року. Отже, на вказаній посаді вона працювала менше року. З огляду на вищенаведене просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити виправдувальний вирок, а у задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі Волинської митниці ДФС відмовити.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинувачену та її захисника, які підтримали подану ними апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу сторони захисту і просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини кримінального провадження та зроблено обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах.
Доводи сторони захисту були предметом розгляду у місцевому суді і свого підтвердження не знайшли.
Так, суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку листу Львівської митниці ДФС від 26.11.2015 року та витягам з бази даних Волинської митниці ДФС, згідно з якими автомобіль марки «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , 01.10.2015 був ввезений на територію України о 09 год. 44 хв. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_10 в режимі «транзит» і 01.10.2015 о 18 год. 32 хв. вказаний автомобіль був цією ж особою вивезений через пункт пропуску «Пулемець-Томашовка» Волинської митниці ДФС. 01.10.2015 о 19 год. 53 хв. вказаний автомобіль було ввезено через пункт пропуску «Пулемець-Томашовка» Волинської митниці ДФС в режимі «тимчасове ввезення до одного року» громадянином ОСОБА_9 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 .
Відповідно до рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 01.10.2015, інспектором прикордонної служби ОСОБА_11 прийнято рішення про відмову в перетинанні кордону України на виїзд з України громадянину ОСОБА_9 , паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , у зв`язку з тим, що вказаний громадянин ухиляється від виконання обов`язків за рішенням суду (т.2 а.п.414,415).
Судом допитано та надано оцінку показанням свідка інспектора прикордонної служби пункту пропуску «Пулемець» ОСОБА_11 , який пояснив, що ним особисто було відмовлено у пропуску через державний кордон України на виїзд з України ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що останній ухиляється від виконання обов`язків за рішенням суду. Вказав, що оригінал паспорта ОСОБА_9 на виїзд за кордон знаходився у нього особисто з моменту пред`явлення цього документа аж до супроводження ним ОСОБА_9 за межі пункту пропуску на територію України.
Даний факт був підтверджений у судовому засіданні і свідком ОСОБА_9 ..
Місцевий суд прийшов до правильного висновку, що наведеними доказами в їх сукупності повністю спростовуються твердження обвинуваченої про те, що водієм автомобіля «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 їй було пред`явлено оригінал паспорта ОСОБА_9 для виїзду за кордон і що вона особисто виготовила світлокопію даного документа.
З матеріалів службового розслідування вбачається, що громадянин ОСОБА_9 зареєстрований у м.Житомир з 17.03.2001 року, з клопотанням про виїзд за кордон на постійне місце проживання не звертався (т.2 а.п.256-265).
Зі світлокопії паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданого 20.05.2015 на ім`я ОСОБА_9 , вбачається, що в графі "особливі відмітки" є дві відмітки: штамп про постійне проживання в Литовській республіці та штамп про прийняття на консульський облік Консульства України в Каунасі 15.07.015, постійне проживання (т.1 а.п.51,52).
Проте, як вбачається із оригіналу даного документа, дослідженого судом першої інстанції, будь-які відмітки в ньому відсутні, чим також спростовуються твердження ОСОБА_7 про пред`явлення їй оригіналу паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_9 та виготовлення особисто нею світлокопії даного документа.
Допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_9 підтвердив той факт, що він ніколи не перебував в Литовській Республіці і не проживав там. Зазначив, що автомобіль «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 ввозив в Україну ОСОБА_10 , а не він. Всі документи для митного оформлення даного автомобіля подав останній. Оригінал його паспорта для виїзду за кордон забрали працівники прикордонної служби, які оформляли заборону виїзду для нього.
Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції обвинувачена не надала доказів на спростування відмінностей між оригіналом паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_9 та його світлокопією.
Факт неналежного виконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків також підтверджується наказом Волинської митниці ДФС від 05.02.2016 №101-о, в якому також зазначено, що в своїх особистих поясненнях ОСОБА_7 не наведено поважних причин неналежного виконання своїх службових обов`язків (т.1 а.п.171-172).
Крім того, допитаний судом свідок ОСОБА_10 показав, що він особисто 01.10.2015 надав ОСОБА_7 для проведення митного оформлення автомобіля «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 на в`їзд в Україну свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля Литовської Республіки, копії чотирьох сторінок паспорта серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 .. При цьому вказав, що саме він перебував 01.10.2015 за кермом вказаного автомобіля при виїзді з України та при поверненні на територію України.
Місцевим судом також взято до уваги показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (члени комісії з проведення службового розслідування), які вказали на порушення вимог чинного законодавства у діях ОСОБА_7 під час митного оформлення транспортного засобу. Зокрема, зазначили про порушення обвинуваченою вимог посадової інструкції та про те, що ОСОБА_7 за наявності неавтоматизованих індикаторів ризику, не забезпечила додаткових форм митного контролю при митному оформленні вищевказаного автомобіля. Вказані порушення були ними встановлені під ас проведення службового розслідування.
З огляду на наведене викладені в апеляції доводи про неналежність доказів, покладених в основу обвинувального вироку, на думку апеляційного суду, є безпідставними.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що обвинуваченою всупереч ч.1 ст.320, ч.ч.1, 4 ст. 337, ч.5 ст.338 МК України, 5.9 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Пулемець», не враховано наявність індикаторів ризику згідно з Переліком індикаторів ризику, які можуть використовуватись посадовими особами митниць для обрання форм та обсягів митного контролю на підставі застосування системи управління ризиками, доведеним до відома митниць листом ДФС від 09.07.2015 року №24889, а саме: індикатор ризику 3.6.7 «транспортний засіб переміщується повторно через митний кордон України по смузі руху «зелений коридор» протягом доби» та індикатор ризику 3.7.2 «ввезення громадянином-нерезидентом у режимі тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування з іноземною реєстрацією».
Тому твердження захисника про надмірне навантаження під час здійснення митного оформлення транспортних засобів з 18 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. 01 жовтня 2015 року у пункті пропуску «Пулемець» митного поста «Піща» Волинської митниці ДФС, хоч і мають місце, але не можуть свідчити про належне виконання ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків. А посилання захисника на недостатній рівень досвіду та кваліфікації обвинуваченої, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу.
Крім того, у своїх показаннях ОСОБА_7 не заперечувала перебіг подій з її участю за обставин, викладених в обвинуваченні, посилаючись на те, що не була повідомлена про заборону виїзду ОСОБА_9 за рішенням суду.
Така стратегія захисту, висунена обвинуваченими, спростована судом першої інстанції та, на думку апеляційного суду, є нічим іншим, як способом уникнення кримінальної відповідальності.
Під час апеляційного розгляду провадження встановлено, що період часу від виїзду з України до зворотного в`їзду в пункт пропуску склав 25 хв., що з урахуванням відстані до пункту пропуску в Республіці Білорусь, часу, необхідного для проходження митного та прикордонного контрою при в`їзді та виїзді з Республіки Білорусь, є недостатнім проміжком часу.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.367 КК України як службова недбалість, тобто неналежне виконання покладених на неї службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.
У відповідності до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку апеляційного суду, ОСОБА_7 призначено покарання з дотриманням вказаних вимог закону. Воно необхідним і достатнім для виправлення першого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В апеляційній скарзі сторона захисту просить відмовити у задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі Волинської митниці ДФС.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
На думку суду апеляційної інстанції, таке твердження захисника є необґрунтованим, оскільки витрати на проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні становлять 3 830 (три тисячі вісімсот тридцять) гривень 96 коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_7 ..
Отже, порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Законних підстав для скасування вироку та задоволення апеляційних скарг з наведених у них мотивів, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шацького районного суду Волинської області від 18 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді