У Х В А Л А
07.03.2019 р.
Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
із участю : - секретаря ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,
- підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Миколаїв, без визначеного місця проживання, не працюючого, розлученого, раніше неодноразово судимого: востаннє вироком Красноперекопського міського суду Автономної республіки Крим від 15.01.2013 року за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на два роки шість місяців,
- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,
УСТАНОВИВ :
Старший слідчий СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , за погодженням у встановленому порядку з прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , 07.03.2019 року звернувся до слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду з цим клопотанням, вказавши про встановлення досудовим розслідуванням, що ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України, судимість за які в законному порядку не зняті і не погашені, 19.01.2016 приїхав у м.Жмеринка, Вінницької області, де за допомогою підготовленого ним оголошення розповсюдив інформацію про те, що він проводить ремонт побутової техніки і мобільних телефонів.
Так, 02.02.2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи в м.Жмеринка Вінницької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_6 , під приводом отримання передоплати за покупку планшету незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 680 грн., після чого отримані грошові кошти витратив на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.
Після цього 12.02.2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи в м.Жмеринка Вінницької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_7 , під приводом отримання передоплати за покупку ноутбука, незаконно заволодів його грошовими коштами в сумі 800 грн., надалі отримані грошові кошти витратив на власні потреби, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на вказану суму.
Окрім того, 12.02.2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи в м.Жмеринка Вінницької області, діючи умисно, переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_9 , під приводом отримання передоплати за покупку мобільного телефону, незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 800 грн., після чого отримані грошові кошти витратив на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 800 грн.
Вказані відомості 19.02.2016 року внесено до Єдиного реєстру доудових розслідувань за №0000187, визначено правову кваліфікацію за ч.2 ст.190 КК України.
Також 15.02.2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи в м.Жмеринка Вінницької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_10 , під приводом виконання ремонтних робіт, незаконно заволодів її мобільним телефоном "LG L9", imei НОМЕР_1 , вартістю 1200 грн., після чого здійснив продаж вказаного мобільного телефону невідомому чоловіку на привокзальній площі ст.Жмеринка за ціною 500 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 1200 грн. Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що вчинене повторно.
25.02.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , та іншими матеріалами кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду віж 16.03.2016 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який полягав у покладенні на останнього таких зобов`язань:
- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, прокурора та слідчого;
- не відлучатись із м. Жмеринка, Вінницької області, без дозволу слідчого прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи строком до 16.05.2016року.
Проте, надалі під час досудового розслідування кримінального провадження було отримано інформацію про те, що підозрюваний ОСОБА_5 змінив свої номера мобільних телефонів та залишив своє постійне місце проживання по АДРЕСА_1 , про що нікого не повідомив; проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місце знаходження останнього не представлялося можливим.
У кримінальному провадженні 15.04.2016 року було винесено постанову про зупинення досудового розслідування у зв`язку із оголошенням 11.04.2016 року розшуку підозрюваного.
Надалі 07.03.2019 року було встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , на підставі чого досудове розслідування у кримінальному провадженні було відновлено.
Посилаючись на наявність ризиків стосовно можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 уже переховувався від органів досудового розслідування; вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 попередньо вчинив декілька корисливих злочинів, за які відбував покарання у місцях позбавлення волі, має незаняті та непогашені судимості; а також незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав дане клопотання з вказаних у ньому обґрунтувань. Зазначив, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам, оскільки ним було безпідставно порушено раніше обраний йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та він тривалий час пререховувався від слідства та суду. Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворий забіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. У разі визначення слідчим суддею певного розміру застави вважав необхідним визначити її у максимальному розмірі щодо злочинів середньої тяжкості.
Слідчий ОСОБА_4 також підтримав клопотання в повному обсязі.
Підозрюваний ОСОБА_5 , відмовившись від участі захисника, особисто не заперечив проти застосування щодо нього заявленого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Заявив про повне та добровільне визнання своєї вини за пред`явленим йому обвинуваченням. Вказав, що в теперішній час він не має житла, оскільки попередній договір найму квартири в м.Жмеринка, де він проживав раніше, втратив свою чинність, а із своїми батьками, які мешкають у м.Миколаєві, він припинив всяке спілкування, законні джерела існування у нього відсутні.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.
Відповідно до положень ст.29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України за ухваленням Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.
У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
Згідно положень ст.176 КПК України тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів; запобіжні заходи, зокрема, під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч.5 ст.206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Відповідно до вимог ч.1 ст.208 КПК України повноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Так, в судовому засіданні з пояснень прокурора та слідчого, що додатково підтверджуються доданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження №0000187, зокрема, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2016 року; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 від 19.02.2016 року та ОСОБА_10 від 21.02.2016 року, довідками нарколога та психіатра з Жмеринської ЦРЛ, довідкою-характеристикою від 23.02.2016 року, довідкою про судимість ОСОБА_5 від 19.02.2016 року, повідомленням про підозру від 25.02.2016 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 26.02.2016 року, ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 16.03.2016 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, постановою від 11.04.2016 року про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук, постановою про зупинення досудового розслідування від 15.04.2016 року, постановою про відновлення досудового розслідування від 07.03.2019 року, додатковим протоколом допиту підозрюваного від 07.03.2019 року, протоколом роз`яснення права на захист від 07.03.2019 року та іншими матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею встановлено затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та оголошення останньому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та його ухилення від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим заявлено дане клопотання.
Вказаною сукупністю відомостей в матеріалах кримінального провадження доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яка також не заперечена самим підозрюваним в судовому засіданні.
Наведені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, становить підставу для застосування щодо нього обмежувальних заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки зазначені відомості з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, що добровільно визнається самим підозрюваним.
Слідчим суддею враховується встановлена в ході судового засідання вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, що наразі вочевидь не становлять ознак неможливості застосування щодо нього будь-якого виду запобіжного заходу, ступінь соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, суспільно небезпечний спосіб його вчинення тощо.
Зокрема, слідчим суддею встановлено, що хоча підозрюваний ОСОБА_5 не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, проте, не має стабільного та законного джерела доходів, не має постійного місця проживання, не перебуває на обліку в центрі зайнятості населення за статусом безробітної особи, розлучений та не підтримує спілкування з батьками, що загалом визначає відсутність його соціальних зв`язків. Також з`ясовано, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, судимість за які в законному порядку не зняті і не погашені, сукупність чого вочевидь свідчить про недостатність його власного самоконтролю, надто з урахуванням невиконання ним умов та обов`язків застосовного раніше в межах даного кримінального провадження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та тривалого переховування від органів досудового розслідування та суду, що визначає наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, пов`язаних можливістю переховуватись обвинуваченого ОСОБА_5 від досудового слідства та суду, а також за відповідною власною схильністю вчиняти інші кримінальні правопорушення.
З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає наявною достатність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 саме виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вбачаючи достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що є вочвидь недостатніми для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від слідства та суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч.4 ст.197 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).
Також відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи розмір майнової шкоди, у спричиненні якої підозрюється ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кількох умисних злочинів проти власності, а також особу останнього щодо наявності непогашеної судимості за вчинення умисних злочинів, обставини порушення ним раніше застосованого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що призвело до тривалого розшуку підозрюваного та невиправданої затримки строків досудового розслідування, з огляду на відсутність визначених законом підстав, при наявності яких слідчий суддя вправі не визначати розмір застави, доходжу висновку, що застава підозрюваному ОСОБА_5 підлягає визначенню у максимальному встановленому законом її розмірі щодо злочинів середньої тяжкості, у вчиненні яких йому оголошено підозру.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 131-132, 176-178, 182-184, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Клопотання задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05.05.2019 року включно, взявши його під варту із зали суду.
Визначити достатнім розмір застави у двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 гривень, у разі внесення якої ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з під варти із покладенням на нього терміном на відповідний залишок вказаного строку дії ухвали наступних обов`язків:
1) прибувати за кожним викликом до суду, слідчого судді, прокурора, слідчого;
2) не відлучатися із м.Жмеринка Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави, внаслідок невиконання ним вказаних обов`язків, а також при порушенні обов`язків заставодавцем щодо забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та з`явлення останнього за викликом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору; у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Незалежно від оскарження ухвала підлягає невідкладному виконанню, а також негайному врученню підозрюваному та прокурору після її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1