Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/35/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2019 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.12.2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого заступником директора Головківського НВК, маючого на утриманні малолітню та неповнолітню дитину, проживаючого та зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 , раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці

інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

захисник адвокат ОСОБА_10

підозрюваний ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 31.12.2018 року, якою відмовлено у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від 31.12.2018 року ОСОБА_7 - скасувати. Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 терміном на 60 днів задовольнити.

Зазначає, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону полягає в тому, що слідчий суддя безпідставно послався на ч.ч. 1,2 ст. 194 КІІК України щодо необґрунтованості підозри. Твердження слідчого судді та захисника про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного не повинні впливати в даному випадку на обґрунтованість підозри, а повинні оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження під час судового розгляду по суті.

В судовому засіданні підозрюваний погодився надати показання, та підтвердив, тобто частково визнав вину, що 29.12.2018 року наносив тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_11 . Крім цього, підозрюваний у судовому засіданні сам повідомив, що після нанесення ножових поранень, здійснив заходи щодо удушення потерпілої, тобто мав умисел на умисне вбивство.

Також зазначає, що судом не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 після вчинення кримінального правопорушення не повідомив працівників правоохоронних органів, що 23.00 годині цього ж дня відволік тіло потерпілої до огороду та закопав його, і лише о 01.00 годині 30.12.2018 року повідомив правоохоронні органи про зникнення дружини. У подальшому, до відшукання тіла померлої за допомогою кінологічної служби продовжував вводити в оману працівників поліції, про те, що не знає де дружина, і допомагав в пошуках. Таким чином, підозрюваним вжито заходів для приховування знаряддя та слідів злочину, а своєю поведінкою останній показав, що має наміри для уникнення кримінальної відповідальності.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він, 29.12.2018 року близько 07 години 10 хвилин, ОСОБА_7 1975 року народження знаходився на території свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Будучи у дворі вищезазначеного будинку, ОСОБА_7 під час спілкування з дружиною ОСОБА_11 1977 року народження, на ґрунті ревнощів, взявши до правої руки з правої кишені куртки ОСОБА_11 ніж наніс два удари в спину ОСОБА_11 ножем, після чого остання упала на землю, а ОСОБА_7 бажаючи настання суспільно - небезпечного наслідку, а саме заподіяння смерті останній почав коліном лівої ноги здавлювати життєво важливий орган шию, до моменту поки потерпіла ОСОБА_11 не перестала подавати ознаки життя. Після чого, ОСОБА_7 відволік тіло ОСОБА_11 до літньої кухні та дочекавшись вечора, 29.12.2018 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_7 відволік тіло ОСОБА_11 у кінець городу свого двору, де під парканом за допомогою лопати прикопав снігом.
Досудове слідство кваліфікує дії ОСОБА_7 як умисне вбивство, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.12.2018 року підозрюваному ОСОБА_7 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що під час розгляду клопотання, у судовому засіданні, з`ясовано, що досудовим слідством встановлено коло свідків, які здійснювали пошуки померлої та які не були безпосередніми свідками трагедії. Таким чином, слідчим не доведено наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особливо тяжкого злочину підозрюваним. Слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не надано доказів, які доводять наявність ризиків, які передбачені п. 1-3, 5 ст. 177 КПК України як на це вказує стаття 194 КПК України. Оскільки підозрюваний має сталі соціальні зв`язки, відповідальність перед дітьми, будинок, де постійно проживав з родиною, зокрема, двома дітьми, тому можливо застосувати запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, в дебатах підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника Тимченка , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею не були належним чином дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0003419, відомості про яке 30.12.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

30.12.2018 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Заступник начальника СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 грудня 2018 року дане клопотання задоволено частково та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не обгрунтовано встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, не свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя не встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то колегія суддів на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Посилання слідчого судді суду першої інстанції на відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема рапортом чергового від 30.12.2018 року, який підтверджує факт реєстрації даного кримінального правопорушення; заявою про вчинення кримінального правопорушення від 30.12.2018 року; протоколами огляду місця події від 30.12.2018 року; довідкою № 238 від 30.12.2018 року, повідомленням про підозру від 30.12.2018 року; допитом підозрюваного ОСОБА_7 від 30.12.2018 року та інших матеріалах кримінального провадження.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції підозрюваний погодився надати показання, та підтвердив, тобто частково визнав вину, що 29.12.2018 року наносив тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_13 .

Однак судом першої інстанції не враховано, як вірно зазначає прокурор, що підозрюваний ОСОБА_7 після вчинення кримінального правопорушення не повідомив працівників правоохоронних органів, о 23.00 годині цього ж дня відволік тіло потерпілої до огороду та закопав його, і лише о 01.00 годині 30.12.2018 року повідомив правоохоронні органи про зникнення дружини. У подальшому, до відшукання тіла померлої за допомогою кінологічної служби продовжував вводити в оману працівників поліції, про те, що не знає де дружина, і допомагав в пошуках.

Також підозрюваним були знищені сліди вчинення злочину одразу після його скоєння, тобто труп ОСОБА_11 було заховано спочатку на літній кухні, а пізніше підозрюваний відволік тіло у кінець свого двору, де під парканом за допомогою лопати прикопав снігом, також був вимитий ніж від слідів крові.

Таким чином, підозрюваним вжито заходів для приховування знаряддя та слідів злочину, а своєю поведінкою останній показав, що має наміри для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, згідно огляду місця події від 30.12.2018 року за участю судово - медичного експерта встановлено, що на тілі померлої на задньопаховій лінії зліва

на рівні приблизно 10 ребра мається рана щелоподібної форми, що свідчить про відсутність стану необхідної оборони. Крім цього, підозрюваний у судовому засіданні сам повідомив, що після нанесення ножових поранень, здійснив заходи щодо удушення потерпілої, тобто мав умисел на умисне вбивство.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з клопотання слідчого про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 2 місяці скасувати.
Задовольнити клопотання слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 .
Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 11 год. 30 хв. 28 лютого 2019 року.
Строк дії ухвали закінчується об 11 годині 30 хвилин 28 лютого 2019 року.
ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2