УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , представнику ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м.Києва скаргу ОСОБА_5 про визнання протиправними дій детективів Національного антикорупційного бюро України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_5 про визнання протиправними дій детективів Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000722 під час проведення ними обшуку приміщень з порушенням порядку, передбаченого чинним законодавством (Кримінальним процесуальним кодексом України).

Як зазначається в скарзі, в рамках кримінального провадження № 0000722 від 04.05.2015 року, слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 видав ухвалу від 01 лютого 2018 року по справі М 760/2790/18, якою детективу НАБУ ОСОБА_7 надано дозвіл на проведення обшуку в офісі, в якому здійснює свою адвокатську діяльність ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Детективи НАБУ ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , діючи умисно, за змовою групою осіб, зловживаючи владою, використовуючи звичайну (не завірену судом) ксерокопію вищезазначеної ухвали про надання дозволу на обшук, достовірно знаючи, що їм судом не надавалось дозволу на проникнення до приміщення з метою проведення обшуку, порушуючи умови проведення обшуку, передбачені ст. 236 КПК України, проникли до приміщення, квартири АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_17 (тобто до іншого приміщення, ніж вказано в ухвалі) та незаконно під видом обшуку заволоділи власним майном ОСОБА_5 .

Отже, детективами НАБУ було здійснено процесуальну дію (обшук) з порушенням суттєвих умов дозволу суду, а саме:

-без наявності належним чином оформленого судового рішення про надання дозволу на обшук,

-в інших приміщеннях, ніж зазначено в ухвалі від 01.02.2018 року,

-без наявності дозволу на проникнення до приміщення та проведення обшуку.

Детективи НАБУ є особами з вищою юридичною освітою, отже, вони достовірно знають процедуру та порядок проникнення до приміщення та проведення обшуку

На підставі викладеного та ст. 55 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 17 ч. 1 ст. 7, ст. 24, ст. 303 КПК України, скаржниця просить визнати протиправними дії детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо проникнення та проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 07 лютого 2018 року, а також вилучення майна.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду НАБУ повідомлялося належним чином, пояснень щодо поданої скарги не надало.

У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя здійснює розгляд скарги за відсутності представника НАБУ.

Дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , слідчий суддя доходить наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 на підставі ст. 55 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 17 ч. 1 ст. 7, ст. 24, ст. 303 КПК України подано скаргу, в якій скаржниця просить визнати протиправними дії детективів НАБУ ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо проникнення та проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 07 лютого 2018 року, а також вилучення під час цього обшуку майна.

Згідно з чч.1, 2 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011, № 19-рп/2011, справа N 1-29/2011, в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Вказані приписи отримали свій розвиток в ч.1 ст.24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.

Разом з тим, аналіз чинного законодавства дає підстави стверджувати, що у слідчого судді під час досудового розслідування відсутні повноваження щодо визнання протиправними дій слідчих, у т.ч. детективів НАБУ, щодо проникнення та проведення обшуку, про що просить скаржниця ОСОБА_5 , отже, в задоволенні відповідної скарги в цій частині слід відмовити.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.303 КПК України скарга ОСОБА_5 може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу скаржниці на те, що дії слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна оскаржуються в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, тому в задоволенні вищевказаної скарги в цій частині слід відмовити через її необгрунтованість, адже в скарзі відсутні будь-які конкретні відомості щодо тимчасово вилученого під час обшуку майна.

На підставі викладеного та керуючись стст.19, 55 Конституції України, стст.1, 9, ст. 24, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 про визнання протиправними дій детективів Національного антикорупційного бюро України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1