Код суду 233 Справа № 233/4975/18
Вирок
Іменем України
11 грудня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новодонецьке, Великоновоселівського району, Донецької області, українець, громадянин України, не одружений, має середню освіту, працює в ТОВ «ДонКом» автомеханіком, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою; АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 20.09.2007 року Великоновоселівським районним судом Донецької області за ст. 188 ч. 2 КК України, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 30.08.2010 року Київським районним судом м. Донецьк за ст. 198, ст. 71 ч.1 КК України, призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі;
- 26.07.2011 року Кіровським районним судом м. Макіївка за ст. 309 ч.1, ст. 311 ч. 1, ст. 317 ч. 1, ст. 314 ч.3, ст. 146 ч. 1, ст. 70 ч.1, ст. 70 ч.4 КК України, призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- звільнився з Макіївської виправної колонії управління ДПСУ в Донецькій області №32 28.05.2014 року із поставленням на превентивний облік до Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, як особа звільнена з міст позбавлення волі та відносно якої встановлений адміністративний нагляд
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
03 вересня 2018 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування встановлено не було. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину « Віраж» за адресою : Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, буд. № 238, побачив на столі, який знаходився з лівої сторони від входу за вітриною, мобільний телефон марки Lenovo моделі S 898 t+ IMEI НОМЕР_1 в корпусі сірого кольору. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищезазначеного мобільного телефону.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу ОСОБА_6 взяв зі столу мобільний телефон марки Lenovo моделі S 898 t+ IMEI НОМЕР_1 в корпусі сірого кольору, ринкова вартість якого становить 1891 грн. 68 коп., в якому знаходилась SIM картка мобільного оператора « Водафон» № НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, на рахунку якої грошових коштів не було, та вийшов з приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 1891 гривень 68 копійок.
Свою вину обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення, щиро покаявся та пояснив суду, що 03 вересня 2018 року о 12 годині 00 хвилин знаходився в магазині «Віраж» за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, буд. № 238. Побачив на столі, який знаходився з лівої сторони від входу за вітриною, мобільний телефон марки Lenovo. В цей час, ОСОБА_6 вирішив вкрасти мобільний телефон, взяв зі столу мобільний телефон марки Lenovo та вийшов з приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Потерпіла ОСОБА_7 , повідомлена судом належним чином в ході усього розгляду кримінального провадження в суді 27 вересня 2018 року, надала суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 без її особистої участі. Цивільний позов не заявляла. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немала. Покарання ОСОБА_6 просила призначити на власний розсуд суду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винність у скоєнні кримінального правопорушення у обсязі, встановленому вироком, повністю доведена дослідженими судом доказами.
Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 03.09.2018 року та фото таблицею до нього, в присутності двох понятих, в приміщенні магазину «Віраж», розташованому за адресою Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, буд. № 238, громадянка ОСОБА_7 вказала на поверхню столу і пояснила, що 03.09.2018 року невідома особа вкрала мобільний телефон марки Lenovo моделі S 898 t+ IMEI НОМЕР_1 в корпусі сірого кольору, який належить ОСОБА_7 ( а.п. 27-30)
Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.09.2018 року та фото таблицею до нього, в присутності двох понятих, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Lenovo моделі S 898 t+ IMEI НОМЕР_1 в корпусі сірого кольору, який знаходився в кишені ОСОБА_6 (а.п. 34-38)
Відповідно до постанови від 03 вересня 2018 року «про визнання предметів речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження в якості речових доказів» - мобільний телефон Lenovo моделі S 898 t+, в корпусі сірого кольору IMEI НОМЕР_1 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.п.39).
Відповідно до висновку експерта №3894 від 11.09.2018 року та ілюстративної таблиці до нього: ринкова вартість мобільного телефону Lenovo моделі S 898 t+ IMEI НОМЕР_1 в корпусі сірого кольору, станом на 03.09.2018 року становить 1891, 68 гривень (одна тисяча вісімсот дев`яносто одна гривня 68 коп). (а.п. 43-48).
Відповідно до розписки потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон Lenovo моделі S 898 t+, в корпусі сірого кольору IMEI НОМЕР_1 , отриманий нею від працівників поліції та зберігається в неї до ухвалення рішення по суті(а.п.49).
Оцінюючи зібрані та досліджені докази по кримінальному провадженню з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв таємно викрадення чужого майна (крадіжку).
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_6 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, вважається такою особою, що має судимості, за місцем мешкання характеризується посередньо, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований, за місце працевлаштування характеризується позитивно, на диспансерних обліках медичних закладів охорони здоров`я на даний час не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд враховує його щире каяття.
Як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
На підставі викладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливо при призначенні йому покарання у вигляді арешту, в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, оскільки саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень та не знаходить підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 неможливо без тимчасового тримання засудженого в умовах ізоляції та не може погодитись із висновком органу пробації, оскільки не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України або іншого більш м`якого покарання передбаченого межами санкції ч.1ст.185 КК України, оскільки обвинувачений, хоч і є офіційно працевлаштований та за місце працевлаштування характеризується позитивно, однак приділяючи ретельну увагу характеризуючим даним ОСОБА_6 , суд зазначає, що останній, в минулому раніше втричі притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини різної тяжкості, не виправдовував довіру суду, який застосовував до нього приписи ст.ст.75,76КК України, що не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, маючи не зняту та не погашену судимість, вчиняє умисне корисливе кримінальне правопорушення, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворює підставу для висновку про небажання останнього стати на шлях виправлення.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ст.ст.122,124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , з якого слід стягнути на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 1144 гривен 00 копійок.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці.
Після набрання вироком законної сили ОСОБА_6 затримати та доставити до відповідної установи виконання покарань.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 .
Виконання вироку в частині затримання засудженого ОСОБА_6 та доставки його до відповідної установи виконання покарань доручити Костянтинівському відділенню поліції Бахмутського відділу поліції ГУ НП України в Донецькій області.
Підстав для обрання запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 судом не встановлено.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривен 00 копійок.
Речовий доказ: мобільний телефон «Lenovo» S 898t+ в корпусі сірого кольору, imei НОМЕР_1 , який знаходяться відповідно до розписки у потерпілої ОСОБА_7 залишити у потерпілої ОСОБА_7 за належністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1