Дата документу 21.12.2018
Справа № 334/7101/18
Провадження № 1-кп/334/735/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника підозрюваної ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005395 від 13.12.2017 року, відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, розлучена, інвалід 3 групи, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, у скоєнні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 и ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка на час вчинення злочину не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вчинила суспільно небезпечне діяння передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що в період часу з 01 години 19 хвилин по 01 годину 48 хвилин - 13.12.2017 року, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину ТОВ Фуззі - Фуд «Сільпо» розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородінська 20-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з полиці торгівельної зали супермаркету майно, а саме: сирок глазурований «Ясенсвіт», у кількості 10 штук, на загальну суму 32,64 грн.; сир - бринза «Вільняночка», вагою 0,266 грамів, вартісю 27,21 грн.; кефір «Простоквашино» 3,2 %, вагою 900 грамів, вартістю на суну 26,89 грн.; сушка «Гірчична» вагою 450 грамів, вартістю 23,59 грн.; сир плавлений «Весела Корівка» - Дружба, вагою 90 грамів, у кількості 2 штук, загальною вартістю 29,78 грн.; творожний десерт «Кіндер Мілк» слайс, вагою 28 грамів, вартістю 12,99 грн.; сало «Лавка Традицій по домашньому», вагою 0,054 грамів, вартістю 11,16 грн.; коктейль - кефір «Машенька» с бананом, вагою 207 грамів, у кількості 1 штуки, вартістю 9,99 грн.; гірчиця «Торчин» міцна, вагою 130 грамів, вартістю 9,59 грн.; соус «Оліс Екстра», вагою 170 грамів, вартістю 7,49 грн.; соус «Щедрий Дар» салатний, вагою 190 грамів, вартістю 6,99 грн.; цукерки «Рошен Корівка Київська», вагою 0,062 грамів, вартістю 4,30 грн.; мандарин, вагою 0,456 грамів, вартістю 11,16 грн.
При цьому, ОСОБА_10 , заволодівши вказаною продукцією, більшу частину вказаних товарів сховала у внутрішній карман своєї куртки, а решту склала у кошик. Далі, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , із викраденими продуктами харчування, пройшла повз касову зону магазину не розрахувавшись за товари, й попрямувала до виходу, але одразу була зупинена охороною супермаркету, тим самим не довів свій злочинний умисел до кінця.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , однак просив застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 також в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, та пояснив, що вони будуть лікуватися за місцем проживання.

Представник потерпілого ТОВ Фуззі - Фуд «Сільпо» надав суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі. Претензій матеріального та морального характеру у них немає.

Відповідно до ч.1 ст.512 КПК України участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Заслухавши думку прокурора, захисника особи, стосовно якої передбачається застосування примусового заходу медичного характеру та її законного представника, ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження та докази, зібрані під час досудового розслідування, суд прийшов до наступного висновку.

Факт вчинення підозрюваною ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, підтверджується наступними доказами:

рапортом Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області,, що 13.12.2017 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в приміщенні магазину ТОВ Фуззі - Фуд «Сільпо» розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородінська 20-Б затримано особу за крадіжку;

протоколом огляду місця події від 13.12.2017 року;

заявою представника ТОВ Фуззі - Фуд «Сільпо» від 13.12.2017 р.;
довідками про завданий збиток на суму 231,23 грн. з ПДВ або 192,69 грн. без ПДВ ;

протоколом огляду диску СД-Р щодо даних відеозаписів з камер спостереження з магазину «Сільпо» та фототаблицями до нього;

постановою про визнання речовим доказом диску СД-Р з відеозаписом із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » де зафіксовано факт крадіжки товарів 13.12.2017 року.

диском СД-Р з відеозаписом з камер спостереження магазину «Сільпо» від 13.12.2017 ,

висновком судово-психіатричного експерта КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР №21 від 17.01.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_4 потребує проведення стаціонарної психіатричної експертизи для уточнення діагнозу та ступеню зниження інтелектуально-мнестичних функцій;

висновком судово-психіатричного експерта КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР №567 від 03.08.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , 1971р.н. виявляла та виявляє на теперішній час психічний розлад у формі деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (посттравматичного, токсичного, атрофічного), епісиндром в анамнезі. Тому, вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. На теперішній час вона також не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги;
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази і оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України.

На стадії досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_4 було проведено судово-психіатричну експертизу №567 від 03.08.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , 1971р.н. виявляла та виявляє на теперішній час психічний розлад у формі деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (посттравматичного, токсичного, атрофічного), епісиндром в анамнезі. Тому, вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. На теперішній час вона також не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що підозрювана ОСОБА_4 інкриміноване їй суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, вчинила перебуваючи в стані неосудності, а тому вона не підлягає кримінальній відповідальності. Однак як особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене Особливою частиною КК України, що є згідно ст.12 КК України середньої тяжкості, підозрювана ОСОБА_4 потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, суспільну небезпеку вчинених діянь, характеристику відносно ОСОБА_4 , рекомендації, викладені у висновку судово-психіатричного експерта №567 від 03.08.2018 року, суд вважає, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 512-513, 516 КПК України, ст. ст. 19, 92-94 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Застосувати до Брикси Олени Іванівни, 25.06.1971 року народження, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази: диск СД-Р з відеозаписом з камер спостереження в магазині «Сільпо» залишити в матеріалах справи;

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня її проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1