Справа №127/5592/19
Провадження №1-кс/127/3314/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 17.02.2019 про відмову у задоволенні клопотання від 14.02.2019 у кримінальному провадженні №0000069 від 03.09.2015,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою, мотивуючи її тим, що постановою слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.02.2019 року відмовлено у задоволенні його клопотання від 14.02.2019 про завершення розслідування та оголошення підозри у кримінальному провадженні №0000069. Вважає, що постанову винесено з ознаками істотного порушення вимог КПК України. Так, слідчий, відмовляючи у оголошенні підозри, однобічно трактує норми ст. 2 КПК України, посилаючись на те, що жодна особа не може бути підданою необгрунтованому процесуальному примусу. Проте ця ж норма вимагає захисту особи від кримінальних правопорушень, швидкого розслідування і притягнення до відповідальності злочинців. Слідчим грубо порушено вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України щодо загальних засад кримінального судочинства, а саме законності. Слідчим також грубо порушено норми п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України щодо змісту мотивувальної частини постанови та вимоги ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотань та наступних процесуальних рішень. Копію постанови слідчим не вручено, а направлено йому простою поштовою кореспонденцією. Крім того, слідчим грубо порушено вимоги ст. 276 КПК України щодо оголошення підозри: у змісті постанови жодним чином не зазначено ні належної інкримінації, ні підстав, які мають бути достатніми, ні слідчих дій, які необхідно вчинити, ні обставин, які необхідно встановити у справі, матеріали якої містять наявну систему доказів, яка виключає сумніви щодо вчинення кримінального правопорушення, перелік та визначення елементів складу злочинів, посилання на приналежність кожного доказу, відповідну правову кваліфікацію та обставини вчинення злочинів із зазначенням персональних даних фігурантів справи, слідчий зазначає про недостатність підстав для оголошення підозри. Враховуючи вищевикладене, скаржник ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17 лютого 2019 року про відмову у задоволенні його клопотання від 14 лютого 2019 року про завершення розслідування та оголошення підозри у провадженні №0000069, зобов`язати слідчого завершити розслідування в межах розумного строку, як встановлено прокуратурою по кримінальному провадженню №0000230 у межах одного місяця до 25 березня 2019 року, зобов`язати прокурора та слідчого оголосити підозру особам, вказаним у клопотаннях, які вчинили кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задоволити.

Слідчий Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає судовому розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, серед яких рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Судовим розглядом встановлено, що згідно з постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17 лютого 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 з приводу оголошення підозри вказаним у заявах та клопотаннях особам, завершення розслідування кримінального провадження №0000069 у зв`язку із наявністю складу злочину, системи прямих і неспростованих доказів та відомостей про осіб, що їх вчинили в межах розумного терміну одного місяця.

В обґрунтування свого рішення слідчий ОСОБА_4 зазначила, що на даний час у слідства не достатньо підстав для оголошення підозри вказаним у заявах та клопотаннях особам та завершення розслідування провадження №0000069.

Відповідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, при повній або частковій відмові у задоволенні клопотання слідчий, прокурор складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий ОСОБА_4 не аргументує прийняте рішення, не спростовує обставини, на які вказує скаржник, не досліджує його клопотання.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає доцільним по доводам скарги скасувати постанову слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.02.2019 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 14.02.2019 у кримінальному провадженні №0000069 від 03.09.2015, як невмотивовану та необґрунтовану.

Що стосується вимог скаржника щодо зобов`язання слідчого завершити розслідування в межах розумного строку, як встановлено прокуратурою по кримінальному провадженню №0000230 у межах одного місяця до 25 березня 2019 року, та зобов`язання прокурора та слідчого оголосити підозру особам, вказаним у клопотаннях, які вчинили кримінальні правопорушення, то слідчий суддя вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а тому в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Постанову слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 17.02.2019 про відмову у задоволенні клопотання від 14.02.2019 у кримінальному провадженні №0000069 від 03.09.2015 скасувати.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: