печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , особи, що звернулася зі скаргою ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В :

в провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_4 від 28.05.2015 про закриття кримінального провадження зареєстрованого в ЄРДР за № 0000496 від 05.11.2014

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилаються на неповноту та однобічність досудового розслідування, передчасність прийняття слідчим оскаржуваного рішення та його незаконність.

З приводу строків звернення з відповідною скаргою до слідчого судді, посилаються на те, що копію оскаржуваної постанови їм, незважаючи на наявність в них процесуального статусу потерпілого, направлено не було. Про закриття кримінального провадження вони дізналась тільки із засобів масової інформації, та про наявність такої постанови стало відомо тільки з повідомлення НАБУ від 16.11.2018 за № 0435-188/43122. Просять поновити пропущений строк звернення з відповідною скаргою до слідчого судді та скасувати оскаржувану нею постанову про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 скаргу підтримала, посилаючись на викладені в ній доводи, просила скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення вимог скарги заперечував, зазначив про повноту проведення досудового розслідування та відсутності підстав для його продовження. Крім цього зазначив, що висновками комісійної судово-економічної експертизи встановлена відсутність завданої шкоди фізичним особам вкладникам ПАТ «ВіЕйБі Банк» як наслідок дій службових осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Національного банку України оскільки такими діями заподіяно шкоду виключно державі. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Незважаючи на вимоги слідчого судді, матеріали кримінального провадження № 0000496 від 05.11.2014 для їх дослідження в судовому засіданні не представленні, натомість слідчим надані виключно копія оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, копії окремих аркушів висновку комісійної судово економічної експертизи № 22/05-15-1 від 22.05.2015; копію листа від 11.07.2018 № 13, клопотання у кримінальному провадженні щодо виправлення експертами технічних помилок від 11.07.2018 та рішення експертів від 11.07.2018, копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2018 та копія рішення про витребування кримінального провадження, а відтак доводи заявника про неповноту та однобічність досудового розслідування не спростовані.

Крім цього, зміст постанови про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, з огляду на те, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину,то вказана постанова повинна містити детальний виклад обставин, за яких заявник (орган досудового розслідування при самостійному виявленні) вважав, що особою (особами) вчинено злочин,а у разі якщо особі (особам) ставилося у вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то така постанова повинна містити висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Так зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ГСУ МВС України здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000496 від 05.11.2014.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало звернення від ініціативної групи вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо можливих дій власників і службових осіб вказаної банківської установи та Національного Банку України, пов`язаних із заволодінням коштів вкладників та привласненням і розтратою коштів державного рефінансування в особливо великих розмірах .

Протягом 2012-2014 років керівництвом і власниками ПАТ «ВіЕйБі Банк» за попередньою змовою із службовими особами Національного Банку України привласнено та розтрачено кошти вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», а також кошти, надані Національним Банком України у вигляді кредитів рефінансування в особливо великих розмірах, шляхом укладання фіктивних кредитних угод; видачі завідомо проблемних кредитів без належного забезпечення та виведення цих кредитних коштів з банку на рахунки юридичних осіб, які підконтрольні вказаним службовим особам, чим заподіяно значної матеріальної шкоди вкладникам банку та державі.

Зі змісту наданих слідчим копій окремих аркушів висновку комісійної судово економічної експертизи № 22/05-15-1 від 22.05.2015 вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000496 від 05.11.2014 проводилось за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, з листа за підписом слідчого ОСОБА_4 від 23.07.2018, долученого останнім, вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000496 від 05.11.2014 проводилось за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 351 КК України.

Між тим вказане кримінальне провадження закрито виключно за ч.5 ст. 191 КК України, при цьому надані слідчим копії частини матеріалів не містять даних про виділення матеріалів кримінального провадження за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 351 КК України, рішення за цими статтями КК України органом досудового не приймалось.

Зміст оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не вказує на проведення будь яких слідчих, що мали на меті встановити наявність/ відсутність об`єктивних ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 та ст.. 351 КК України.

Крім цього, закриваючи кримінальне провадження №0000496 від 05.11.2014 за ч. 5 ст. 191 КПК України, як підставу для закриття слідчим вказано відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

При цьому слідчим не визначено кола осіб, в діянні яких він відсутній, та які складові частини складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 с. 191 КК України не знайшли своє підтвердження в ході досудового розслідування.

Поряд із зазначеним, в ході проведення досудового розслідування проведено ряд допитів осіб як свідків. Однак всі допитані як свідки особи є службовими особами тільки ПАТ «ВіЕйБі Банк», натомість як досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснювалось і щодо дій службових осіб Національного Банку України.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що як зазначалось вище в мотивувальній частині ухвали підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало звернення від ініціативної групи вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», однак жодний із зазначених осіб в даному кримінальному провадженні не допитаний, доводи їх звернення не перевірені, що також вказує на неповноту проведення досудового розслідування.

Наряду з вказаним, слідчий суддя звертає увагу на те, що змістом листа за підписом старшого слідчого ОСОБА_4 від 28.04.2015 за № 13/Р-4156 підтверджуються обставини того, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження особою, яка звернулась зі скаргою було подано відповідну заяву про визнання потерпілим.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

При цьому, змістом згадуваного листа встановлено, що постанова про відмову в визнанні вказаної особи, слідчим не приймалась, відтак звернувшись із відповідною заявою та за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, така особа набула процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. ст. 56, 57 КПК України.

Однак, слідчим при закритті кримінального провадження не здійснено жодних дій на забезпечення прав потерпілого в кримінальному провадженні, не проведено з останнім жодної слідчої дії та навіть всупереч положень ст. 284 КПК України не направлено копію постанови про закриття кримінального провадження, чим в тому числі фактично позбавлено таку особу в доступі до правосуддя. З вказаних мотивів, слідчий суддя вважає, що дану скаргу подано повноваженою особою та в строк, визначений КПК України та не погоджується з доводами слідчого про відсутність в особи прав, яка звернулась зі скаргою для такого звернення до слідчого судді.

Зважаючи на викладені в мотивувальній частині ухвали обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. ст. 2, 55, 284 КПК України, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 93, 94, 214, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження- задоволити.

Постанову старшого слідчого в особливо важлиівих справах Головного слідчого управління МВС України ОСОБА_4 від 28 травня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 0000496 від 05.11.2014 року за ч.5 ст.191 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1