Справа № 621/2849/17
Пр. № 1-кп/621/215/18
ВИРОК
Іменем України

05 грудня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0001181 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижній Бишкин Зміївського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, розлученого, із середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25.11.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі; Звільнений 02.08.2014 року за відбуттям строку покарання;2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 12.02.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, в силу ст. 75 КК України від покарання звільнений з випробуванням на 1 рік;3) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.03.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; Звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 03 місяці 17 днів на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.07.2017 року згідно ст. 81 КК України

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року у вечірній час ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Харків, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи гладкоствольну одноствольну куркову мисливську рушницю моделі ИжК 16 калібру № НОМЕР_1 , призначеної для стрільби мисливськими патронами 16 калібру та маючи умисел на незаконне виготовлення з неї вогнепальної зброї, переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому в грудні 2015 року ОСОБА_4 в домашніх умовах, з використанням ручної пилки, шляхом видалення прикладу та укорочення ствола виготовив з вище зазначеної гладкоствольної одноствольної куркової мисливської рушниці моделі ИжК 16 калібру нестандартну вогнепальну зброю, яку в подальшому зберігав в кімнаті будинку до 18.11.2017 року, коли 18.11.2017 року, в ході обшуку домоволодіння за вищевказаною адресою, працівниками поліції в кімнаті житлового будинку, було виявлено та вилучено згідно висновку судово-балістичної експертизи № 23207 від 24.11.2017 року, нестандартну вогнепальну зброю 16 калібру, яку ОСОБА_4 зберігав для її подальшого використання в особистих цілях.

Крім того, ОСОБА_4 після незаконного виготовлення нестандартної вогнепальної зброї, яка була ним виготовлена в грудні 2015 року, незаконно зберігав її в кімнаті житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до 18.11.2017 року. 18.11.2017 року в ході обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , за вищевказаною адресою, працівниками поліції в кімнаті житлового будинку, виявлено та вилучено вогнепальну зброю, яка згідно висновку судово-балістичної експертизи № 23207 від 24.11.2017 року є нестандартною вогнепальною зброєю - обріз колишньої гладкоствольної одноствольної куркової мисливської рушниці моделі ИжК 16 калібру № НОМЕР_1 , призначеним для стрільби мисливськими патронами 16 калібру, виготовлений саморобним способом шляхом видалення прикладу та укорочення ствола, який ОСОБА_4 незаконно зберігав для його подальшого використання в особистих цілях.

Крім того, ОСОБА_4 29.11.2017 року, маючи умисел на незаконну порубку дерев без передбаченого законом дозволу, в порушення Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року № 761, не маючи лісорубного квитка (ордера), знаходячись на території кварталу № 75 виділ 1 ДП «Зміївське лісове господарство» Гомільшанського лісництва в адміністративних межах Великогомільшанської сільської ради Зміївського району, що відноситься до лісів природно-заповідного фонду загально державного значення (господарська зона національного природного парку «Гомільшанські ліси») за допомогою ручної пили здійснив незаконну порубку двох дерев Береста (сиро ростучого) 1 дерева Дуба (сиро ростучого).

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив шкоду у вигляді знищення певних видів дерев, а саме дерев береста та дубу, чим погіршився природний склад, захисні та екологічні властивості лісу, а також заподіяв збитки, які розраховані згідно Постанови Кабінету міністрів України від 23.07.2013 року № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно заповідний фонд», на загальну суму 599 грн., чим заподіяв державі в особі Національного природного парку «Гомільшанські ліси», які відносяться до об`єктів природно - заповідного фонду України загальнодержавного значення, шкоду на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини вчинення злочинів.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263-1 КК України, як незаконне виготовлення вогнепальної зброї; за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та за ч. 1 ст. 246 КК України як незаконна порубка дерев на об`єктах природно-заповідного фонду.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує обставину, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а саме рецидив злочинів та обставину, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України обставин, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 відносяться до злочинів середньої тяжкості, та тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше неодноразово судимий, неодружений, не працює, вчинив умисні злочини в період непогашеної судимості за попередні умисні злочини.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 КК України враховує, що ним скоєно злочини середньої тяжкості та тяжкі злочини, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.246, ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України.

При цьому, відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тоді суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст.70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Враховуючи викладене, суд призначає ОСОБА_4 покарання із застосуванням правил ч.4 ст.70 КК України, а потім за сукупністю злочинів вчинених після постановлення вироку Зміївського районного суду Харківської області від 15.03.2016 року і остаточно призначає покарання за сукупністю цього вироку та вироку Зміївського районного суду Харківської області від 15.03.2016 року.

Цивільний позов прокурора заявлений в інтересах держави в особі ДП "Зміївське лісове господарство" до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав в повному обсязі.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
За таких обставин, враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_4 визнано цивільний позов в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_4 збитків заподіяних державі в наслідок незаконної порубки дерев у лісі у розмірі 599 грн. 00 коп.
Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те що ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально. Тому, враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, суд застосовує до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За правилами ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 17 січня 2018 року до набранням цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349,368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і шість місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.03.2016 року більш суворим , призначити ОСОБА_4 покарання 4 роки 6 місяців.

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.1 ст.246 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_4 4 роки 9 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання визначеного в порядку ст. 70 КК України за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.03.2016 року та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початком відбування покарання вважати 17 січня 2018 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення: з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 17 січня 2018 року до набранням цим вироком законної сили.

Цивільний позов прокурора, заявлений в інтересах держави в особі ДП "Зміївське лісове господарство"- задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ДП "Зміївське лісове господарство" 599 (п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн., перерахувати вказану суму на р/р 0227 ГУ ДКСУ в Харківській області, МФО 851011, код ОКПО: 37754227, одержувач: УДКСУ у Зміївському районі в рахунок відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави в особі ХНДІСЕ ім Засл. проф. М.С.Бокаріуса у сумі 2376 (дві тисячі триста сімдесят шість) грн.

Речові докази: 1) нестандартна вогнепальна зброя - обріз колишньої гладкоствольної одноствольної куркової мисливської рушниці моделі ИжК 16 калібру № НОМЕР_1 , призначений для стрільби мисливськими патронами 16 калібру; фрагмент ствола гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру; приклад гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру; ручну пилку з чорною рукояткою - знищити; 2) деревину дерев береста та дубу, передані на зберігання до ДП «Зміївський лісгосп» вважати ім повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: