йСправа № 304/469/19 Провадження № 1-кс/304/179/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 25 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 25 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України про накладення арешту на транспортні засоби марки «ЗИЛ 130» державний номерний знак НОМЕР_1 та державний номерний знак НОМЕР_2 , на кузовах яких було виявлено залишки піщано-гравійної суміші, та трактор марки «VOLVO EC35» без реєстраційних номерів, які перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та залишити їх на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового тримання Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: м. Перечин, вул. Ужгородська, №37 Закарпатської області. Клопотання мотивує тим, що 25 березня 2019 року біля 14.00 год до Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що невідомі особи з використанням екскаватора та автомобілів марки «ЗІЛ» здійснюють незаконне видобування піщано-гравійної суміші в руслі р. Уж в урочищі «Чемодан» на околиці м. Перечин. Дану подію начальником СВ Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області підполковником поліції ОСОБА_7 25 березня 2019 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000130 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України. 25 березня 2019 року під час огляду місця події в руслі річки Уж в урочищі «Чемодан» було виявлено вантажні автомобілі марки «ЗИЛ 130» державний номерний знак НОМЕР_1 та державний номерний знак НОМЕР_2 , на кузові яких було виявлено залишки піщано-гравійної суміші, а на березі річки було виявлено трактор марки «VOLVO EC35» без реєстраційних номерів, які перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . Після проведення огляду місця події, автомобілі марки «ЗИЛ 130» державний номерний знак НОМЕР_1 та державний номерний знак НОМЕР_2 , на кузові яких було виявлено залишки піщано-гравійної суміші, а також трактор марки «VOLVO EC35» без реєстраційних номерів було доставлено до Перечинського відділення поліції та поміщено на майданчик тимчасового тримання. Оскільки тимчасово поміщені на майданчик тимчасового тримання автомобілі марки «ЗИЛ 130» державний номерний знак НОМЕР_1 та державний номерний знак НОМЕР_2 та трактор марки «VOLVO EC35» без реєстраційних номерів є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, у подальшому в ході досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні слідчого експерименту та інших слідчих дій за участі вказаних транспортних засобів, а також враховуючи те, що вказані транспортні засоби є знаряддями вчинення даного злочину, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та старший слідчий СВ ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали та просили таке задовольнити.

У судове засідання фактичний володілець майна ОСОБА_5 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як убачається з наданих слідчим матеріалів, 25 березня 2019 року близько 14.00 год до Перечинського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що невідомі особи з використанням екскаватора та автомобілів ЗІЛ здійснюють незаконне видобування піщано-гравійної суміші на руслі річки Уж в урочищі «Чемодан» на околиці м. Перечин.

Також із наданих матеріалів вбачається, дану подію 25 березня 2019 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер №0000130 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 240 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0000130 від 26 березня 2019 року.

Разом з цим встановлено, що 25 березня 2019 року під час огляду місця події було вилучено автомобілі марки «ЗИЛ 130» державний номерний знак НОМЕР_1 та державний номерний знак НОМЕР_2 та трактор марки «VOLVO EC35» без реєстраційних номерів.

Постановою старшого слідчого СВ Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 25 березня 2019 року автомобілі марки «ЗИЛ 130» державний номерний знак НОМЕР_1 та державний номерний знак НОМЕР_2 , на кузовах яких виявлено залишки піщано-гравійної суміші, та трактор марки «VOLVO EC35» без реєстраційних номерів, а також піщано-гравійну суміш, упаковану в два поліетиленові мішки з пояснюючим написом визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000130 від 25 березня 2019 року. Транспортні засоби залишено на зберіганні на майданчику тимчасового утримання Перечинського ВП, а піщано-гравійну суміш передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Перечинського ВП.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручан¬ня в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «Агосі проти Сполученого Королівства» від 24 жовтня 1988 року «Agosi v. UK»). Іншими слова¬ми, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

Приймаючи до уваги те, що для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування даного кримінального провадження мають значення автомобілі марки «ЗИЛ 130» державний номерний знак НОМЕР_1 та державний номерний знак НОМЕР_2 та трактор марки «VOLVO EC35» без реєстраційних номерів, тобто існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти, тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 25 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби марки «ЗИЛ 130» державний номерний знак НОМЕР_1 та державний номерний знак НОМЕР_2 , на кузовах яких було виявлено залишки піщано-гравійної суміші, та трактор марки «VOLVO EC35» без реєстраційних номерів, які перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та залишити їх на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового тримання Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: м. Перечин, вул. Ужгородська, №37 Закарпатської області.

Виконання ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1