УХВАЛА
іменем україни

13 травня 2019 року
м. Київ

справа № 344/1098/18
провадження № 51-2310ск19

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула скаргу, яка за змістом є касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2019 року та Івано-Франківського апеляційного суду від 29 березня 2019 року,
в с т а н о в и л а:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області під час розгляду кримінального провадження ухвалою від 13 березня 2019 року продовжив обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою від 29 березня 2019 року Івано-Франківський апеляційний суд виходячи з приписів ст. 392 та керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на згадане рішення місцевого суду.
ОСОБА_4 , не погодившись із указаними судовими рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Положеннями ст. 424 КПК визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. Проте ухвала від 13 березня 2019 року до цього переліку не входить, а тому вона не підлягає перевірці за правилами касаційної процедури.
Разом із цим ухвала Івано-Франківського апеляційного суду від 29 березня 2019 року є предметом касаційного перегляду.
Положеннями ст. 392 вказаного Кодексу визначено судові рішення, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.
У силу ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що оспорюване рішення було постановлено на стадії судового розгляду справи й окремому оскарженню не підлягає, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 діяв згідно з вимогами кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо: касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку; з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою, яка за змістом є касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2019 року та Івано-Франківського апеляційного суду від 29 березня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3