ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1648/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, студента КиМУ, неодруженого, з неповною вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, студента КиМУ, неодруженого, з неповною вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, студента 3-го курсу КНЛУ, неодруженого, з неповною вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
сторони провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и в:
10.07.2018 року близько 04 години 00 хвилин, по вул. Ахматової в місті Києві ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), помітили припаркований на заїзді до дворової території, поміж житлових будинків 14-Б та 16-В за вказаною вище адресою, автомобіль «ВАЗ 2101», 1978 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , та вартість якого на момент вчинення злочину становила 11598 грн. 62 коп., після чого у них виник умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 підійшов до вказаного автомобіля, смикнув за ручку водійських дверей та відкрив запірний замок дверей автомобіля.
Після чого, ОСОБА_4 проникнувши до салону вказаного автомобіля, почав натискати кнопки розміщені на панелі приладів, тим самим включивши його габаритні вогні.
Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, незаконно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та з метою використання викраденого у власних потребах, ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля ВАЗ 2101, 1978 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , та вартість якого на момент вчинення злочину становила 11598 грн. 62 коп., при цьому залишив водійські двері відчиненими, а ОСОБА_5 та ОСОБА_3 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), в свою чергу, почали шляхом котіння ззаду штовхати вказаний автомобіль в напрямку стадіону, за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 10-В, тим самим незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом.
В подальшому, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), відкотивши автомобіль марки ВАЗ 2101, 1978 року випуску, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 за адресою м. Київ, вул. Драгоманова, 10-В залишили його на території стадіону за вказаною вище адресою, після чого покинули місце події.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини, які викладені вище, пояснив, що разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та знайомим гуляли вночі, побачили автомобіль ВАЗ 2101 та вирішили відкотити його на стадіон для власних потреб, що в подальшому і зробили. Завдану потерпілому шкоду він відшкодував у повному обсязі, просив суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини, які викладені вище, пояснив, що разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та знайомим гуляли вночі, побачили автомобіль ВАЗ 2101, він смикнув ручку дверей автомобіля, вони відчинились. Після цього вони вирішили відкотити автомобіль на стадіон для власних потреб, що в подальшому і зробили. Завдану потерпілому шкоду він відшкодував у повному обсязі, просив суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини, які викладені вище, пояснив, що разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та знайомим гуляли вночі, побачили автомобіль ВАЗ 2101 та вирішили відкотити його на стадіон для власних потреб, що в подальшому і зробили. Завдану потерпілому шкоду він відшкодував у повному обсязі, просив суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачені та інші сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , незаконно заволодів транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.
ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України.
ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченим покарання суд враховує, що відповідно до ст.12 КК України вчинений ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочин є тяжким злочином.
Судом також враховуються особи обвинувачених: ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має подяки та грамоти за місцем навчання; ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має подяки та грамоти за місцем навчання; ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем навчання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі ст. 66 КК України, суд визнає їх щире каяття.
Крім того, ОСОБА_5 суд також визнає обставиною, яка пом`якшує покарання добровільне відшкодування потерпілому шкоди.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, визначених для даного виду покарання санкцією закону, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69 КК України у даному кримінальному провадженні та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суд не вбачає.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, осіб обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які щиро розкаялися, ОСОБА_5 добровільно відшкодував потерпілому шкоду, характеризуються посередньо, враховуючи ставлення обвинувачених до вчиненого, суд вважає можливим у даному випадку на підставі ст. 75 КК України, звільнити їх від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд покладає на обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Також суд вважає за необхідне зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_5 , який накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст. 368, 373-376 КПК України суд,
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
Згідно п.1,2 ч.1 ст. 76 покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
Згідно п.1,2 ч.1 ст. 76 покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік і сім місяців.
Згідно п.1,2 ч.1 ст. 76 покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речовий доказ мобільний телефон «Айфон 7» чорного кольору ІМЕЙ НОМЕР_3 з сім-картою оператора ПрАТ «ВФ України» за номером телефону НОМЕР_4 повернути ОСОБА_5 ; автомобіль марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_2 залишити власнику ОСОБА_10 ; 23 сліди папілярних узорів, які знаходяться у паперовому конверті коричневого кольору, опечатані аркушем паперу білого кольору із зворотного боку з відтиском печатки «Для пакетів» Дарницького УП ГУ НП в м.Києві з підписами понятих та слідчого зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року на мобільний телефон «Айфон 7» чорного кольору ІМЕЙ НОМЕР_3 з сім-картою оператора ПрАТ «ВФ України» за номером телефону НОМЕР_4 зняти.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частинах судові витрати за проведення експертиз, загальна сума яких складає 5 434 (п`ять тисяч чотириста тридцять чотири) гривні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: