БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/496/19
Провадження №1-кп/497/59/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ,

їх захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград кримінальне провадження №0000025 від 29.01.2019 року обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Голиця Болградського району Одеської області, зі слів - болгарин за національністю, українську мову розуміє, з середньою освітою, проживає у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу, має малолітнього сина, працює у ВАТ "Карамарин" трактористом і різноробочим, не служив за станом здоров`я має плоскостопість, зареєстрований за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не судимий,

- який обвинувачується за ст.185ч.3 КК України,

та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Голиця Болградського району Одеської області, зі слів болгарин за національністю, українську мову розуміє, з середньою освітою, одружений, є двоє малолітніх дітей, працює у ВАТ "Карамарин" різноробочим, не є військовозобов`язаним, оскільки не вміє читати й писати, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

- який обвинувачується за ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Наприкінці грудня 2018 року у період часу з 18:00 до 20:00 години (більш точні дата й час не встановлені), ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з корисливих мотивів і за попередньою змовою між собою, реалізуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна з приміщення цеху з переробки риби, що належить гр. ОСОБА_5 і розташований у АДРЕСА_2 , пішки прибули до вищевказаного цеху, та, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, перестрибнули через огорожу, проникли на територію вказаного цеху, де спільними зусиллями, шляхом ривків руками та розхитуванням спочатку демонтували, після чого викрали троє ідентичних металевих дверцят (створи) розмірами 215x65 см вагою 50 кг кожна, вартістю 6 гривень за 1 кг, всього на загальну суму 900 гривень та залізний лист розміром 2,16кв.м. і товщиною 4 мм, вартістю 730 гривень за 1кв.м. загальною вартістю 1576,8 гривень, після чого разом з викраденим з місця події зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2476,8 гривень.

Не зупиняючись на скоєному та продовжуючи свою злочинну діяльність, через кілька днів, але також наприкінці грудня 2018 року у період часу з 18:00 до 20:00 години (більш точні дата й час не встановлені), ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з корисливих мотивів і за попередньою змовою між собою, реалізуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна з приміщення цеху з переробки риби, що належить гр. ОСОБА_5 і розташований у АДРЕСА_2 , знову, повторно, пішки прибули до вищевказаного цеху, та, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, перестрибнули через огорожу, потім крізь отвір розбитого раніше вікна проникли на територію вказаного цеху, де спільними зусиллями, використовуючи металевий прут, демонтували і в подальшому викрали двоє ідентичних металевих дверцят (створи) розмірами 215x65см вагою 50кг кожна, та металеву дверну коробку розмірами 132x215см вагою 47кг, тобто, металевих виробів загальною вагою 147кг вартість яких за 1кг. дорівнює 6 гривень, тобто, всього, на загальну суму 882 гривні, після чого разом з викраденим з місця події зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 882 гривні.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 скоїли злочин, передбачений ст.185ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, підтвердивши суду обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що він наприкінці грудня 2018 року, приблизно 26-го грудня, перед новим роком, сидів і спілкувався з ОСОБА_9 , проживає по сусідству з ним і працює на одному з ним підприємстві «у колгоспі» - у ТОВ «КАРА-МАРИН», що у с.Голиця. Порозмовляли про те, що затримують заробітну плату, грошей немає, поміркували, де взяти котів на памперси для дітей і їжу, та пригадали, що за селом є закритий цех, де вони колись працювали, і на якому є майно, яке можна викрасти. Дочекавшись вечора щоб стемніло, пішли у той цех і побачили на обладнанні металеві дверцята і лист металу, дверцята вони демонтували, узяли їх і лист металу і винесли додому до ОСОБА_9 , потім зателефонували односельцю ОСОБА_10 , якому запропонували придбати вказані металеві речі, не пояснюючи, що вони викрадені, той приїхав, погодився придбати і дав їм за усе 900грн.

Через кілька днів вони ОСОБА_6 з ОСОБА_9 , знову домовилися піти до того ж цеху і щось узяти, бо знову потрібні були кошти на побутові потреби, переважно на дітей, оскільки заробітну плату затримували. Вони пішли тим же шляхом і викрали ще двоє дверцят вже разом з металевою коробкою від дверцят, віднесли це до покинутого будинку, що розташований неподалік від цеху. та знову зателефонували ОСОБА_10 , який погодився придбати лише одні дверцята через відсутність коштів на інше майно, приїхав та забрав їх, давши їм, обвинуваченим, 300 гривень. Ще одні двері з коробкою, після того, як їх знайшли працівники поліції, вони, ОСОБА_6 з ОСОБА_9 , віднесли до сільської ради, де вони наразі й зберігаються.

Про скоєне щиро шкодує, вибачився перед потерпілим, просить суворо не карати, оскільки має намір виправитися, у майбутньому не брати чужого, з потерпілим домовився, що буде відшкодовувати шкоду частинами шляхом відрахувань з заробітної плати, оскільки має постійне місце роботи, заробітну плату отримує, керівник ТОВ «Кара-Марин» погодився допомогти і перераховувати потерпілому в якості відшкодування частину заробітної плати, крім того, для утримання дітей дружина отримує «дитячу» державну допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні надав суду пояснення, аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_6 , також пояснивши, що крадіжку скоїв з-за скрутного матеріального становища, про скоєне щиро шкодує, вибачився перед потерпілим, має намір у майбутньому не брати чужого, з потерпілим та керівником підприємства, де працює також домовився, що буде відшкодовувати шкоду, завдану потерпілому частинами шляхом відрахувань з заробітної плати, його дружина також отримує державну допомогу на дитину, має намір продовжувати працювати, просить суворо не карати.

Потерпілий суду пояснив що дійсно йому належить цех у с.Голиця, який він «відсудив» за борги, цех працював завжди, оскільки на озері розводять рибу і коптять її, проте років три тому риба загинула і тимчасово цех використовувався для виробництва бринзи, деякий час для вирощування грибів, документи у порядку, цех готовий до роботи, є обстеження і висновок санстанції, наразі там відкрився тимчасово магазин ритуальних послуг, завжди там були люди, була охорона, але деякий нетривалий час якраз біля новорічних свят там охорони не було наглядали за будівлями і майном господарі бюро ритуальних послуг, але, оскільки чоловік місяць тому як помер, жінка доглядала сама, і тоді й сталися викрадання повикрадали проводку, автомати, металопластикові двері, залізні двері, тощо, ці двоє обвинувачених викрали лише частину майна, яке знайшли, інше працівники поліції ще шукають. Шкоду йому, потерпілому, ще не відшкодовано, директор підприємства, де працюють обвинувачені, погодився відраховувати на його, потерпілого, користь по частинам розмір шкоди з заробітних плат обвинувачених, тому він, потерпілий, претензій до них ОСОБА_6 і ОСОБА_9 не має, розуміє, що в них є діти, тому не наполягає на суворому покаранні, вірить що вони виправляться.

Захисник обвинувачених, посилаючись на відсутність претензій до підсудних з боку потерпілого, а також на часткове усунення шкоди, завданої злочином, шляхом часткового повернення викраденого майна, просив не притягувати обвинувачених до надто суворого покарання, врахувати відсутність обтяжуючих обставин і наявність пом`якшуючих щире каяття, співпрацю зі слідством, позитивні характеристики.

Прокурор, підтримавши обвинувачення у судовому засіданні, зазначив, що вина обвинувачених у скоєнні злочину таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, з проникненням до іншого приміщення та за попередньою змовою групою осіб доведена в ході судового засідання в повному обсязі, а дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 кваліфіковані правильно за ст.185ч.3 КК України, та надав суду письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування:

- витяг з ЄРДР про внесення відомостей за №0000025 від 29.01.2019, постанови про призначення групи прокурорів та слідчої групи від 29.01.2019 року; протокол від 29.01.2019р. про прийняття заяви від ОСОБА_5 щодо скоєння злочину; заяву та постанову про визнання потерпілим ОСОБА_5 ; технічний паспорт на громадський будинок будівлю цеху з переробки риби, що розташований на АДРЕСА_3 ; протокол огляду місця події з фототаблицею від 29.01.2019р.; протокол від 29.01.2019р. добровільної видачі ОСОБА_9 і ОСОБА_6 з будинку АДРЕСА_3 викрадених металевих дверей з фототаблицею; протокол від 29.01.2019р. огляду предметів металевих дверцят і металевої коробки від дверей, виданих обвинуваченими; постанову від 29.01.2019року про визнання речовими доказами металевих дверцят і металевої коробки від дверей, виданих обвинуваченими та охоронну розписку потерпілого про отримання цих речей на зберігання; постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 01.02.2019р. та постанову від 01.02.2019 року про перекваліфікацію кримінального провадження з ч.1 на ч.3 статті 185 КК України; довідки про вартість металу станом на грудень 2018 року та довідки розрахунку про вартість майна, що було викрадене в потерпілого ОСОБА_5 обвинуваченими ОСОБА_9 і ОСОБА_6 загальною сумою 3358,8грн.; характеризуючі матеріали відносно обвинувачених: копія вироку Болградського районного суду від 10.05.2016р. про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст.15,185ч.3,75,76 КК України у виді 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, вимоги щодо обох обвинувачених, згідно яких вони не мають судимостей, позитивні характеристики на обох обвинувачених, довідки від лікарів нарколога та психіатра, згідно яких ОСОБА_6 на обліку не перебуває, а ОСОБА_9 не перебуває на обліку в нарколога, перебуває у психіатра з діагнозом легка розумова відсталість, повідомлення про підозру обом обвинуваченим від 12.02.2019р., три ухвали слідчого судді від 14.02.2019р. про обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених у виді особистого зобов`язання до 01.04.2019р. та призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_9 , згідно висновків якої від 20.02.2019р. ОСОБА_9 є осудним, не потребує примусових заходів медичного характеру «може стати перед судом».

Згідно протоколів слідчого експерименту від 15.03.2019року з кожним з обвинувачених (тоді підозрюваним) окремо, вони добровільно, у присутності пойнятих показали і розказали, як проникли до приміщення цеху, демонтували металеві частини обладнання дверцята, і як їх виносили і куди, і ці відомості співпадають з поясненнями обвинувачених у суді.

Також суду надані прокурором інші докази, які узгоджуються між собою, з поясненнями обвинувачених і потерпілого суду та з іншими доказами, що досліджені в ході судового засідання і вивчені судом у нарадчій кімнаті.

Суд, з`ясувавши думки учасників судового засідання, долучив до матеріалів судової справи докази, зібрані в ході досудового розслідування кримінального провадження, надані прокурором, ніким з учасників судового розгляду докази не оспорювалися та не заявлялося клопотань про визнання їх недопустимими і неналежними.

Вислухавши обвинувачених, захисника, потерпілого, прокурора, оцінивши у сукупності вищезазначені їх пояснення та вищевказані докази, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні ними двох епізодів злочину, кожний з яких кваліфікований правильно за ч.3ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло, а другий епізод повторно доведена в повному обсязі дослідженими у судовому засіданні доказами, які повністю узгоджуються між собою і ніким і нічим не спростовані.

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченим, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також:

- особу ОСОБА_6 , який характеризується позитивно за місцем проживання, не перебуває на «Д» обліку у лікарів нарколога і психіатра, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце поживання в Україні, сім`ю, малолітню дитину, працює, має свій дохід, стверджує, що щиро розкаюється у скоєному, вибачився перед потерпілим;

- та особу ОСОБА_9 , який характеризується позитивно за місцем проживання, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога, згідно висновку судово-психіатричної експертизи є осудним, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце поживання в Україні, сім`ю, двох малолітніх дітей, працює, має свій дохід, стверджує, що щиро розкаюється у скоєному, вибачився перед потерпілим.

Крім того, суд визнає за обставини, які пом`якшують покарання кожному з обвинувачених, відповідно до ст. 66 КК України, - щире каяття кожного з обвинувачених у вчиненні злочину, визнання ними вини у вчиненні злочину, та активне сприяння кожного з них у встановленні обставин злочину. Вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин тобто, перебування обвинувачених у скрутному матеріальному становищі, на які вони посилалися у поясненнях не доводилося ніким належними доказами, та й у даному випадку не впливає на кваліфікацію, лише, у сукупності з позитивною характеристикою та думкою потерпілого, який стверджує, що розуміє відповідальність батьківства та матеріального забезпечення своїх родин обома обвинуваченими і не наполягав на їх покаранні, суд враховує при обранні обвинуваченим покарання у нижній межі санкції статті КК України, за якою визнав їх винними.

Обставин, що обтяжують покарання, в силу ст.67 КК України судом не встановлено.

Крім того, суд враховує висновки досудової доповіді Болградського районного органу пробації від 10.05.2019 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_9 оцінюється як правопорушник, хоча й з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства за умови виконання ним обов`язків, передбачених ст.76ч.1п.1,2 КК України.

Також , суд враховує висновки досудової доповіді Болградського районного органу пробації від 10.05.2019 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_6 оцінюється також як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства за умови виконання ним обов`язків, передбачених ст.76ч.1п.1,2 КК України.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, встановлених фактів та досліджених доказів, суд враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує думку потерпілого, а також вищезазначений висновок досудової доповіді органу пробації.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що обвинувачені підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, в межах санкції інкримінованої ним статті 185ч.3 КК України у виді позбавлення волі, оскільки це є єдиним видом покарання, що передбачено санкцією цієї статті.

Проте, з врахуванням всіх встановлених в ході судового розгляду провадження обставин, майнового стану обох обвинувачених, розміру вартості викраденого майна та наслідків злочину, ставлення самих обвинувачених до скоєного визнання ними вини в повному обсязі та дійове розкаяння часткове повернення викрадного, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 та ОСОБА_9 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому є обґрунтовані підстави для призначення їм покарання у виді позбавлення волі, але з застосуванням дії статей 75 і 76 КК України, - звільнивши їх від відбування покарання, призначивши їм випробувальний строк з умовою виповнення ним покладених на них судом обов`язків; інший вид покарання не відповідатиме обставинам скоєння злочину, особам обвинувачених, ступеню їхньої вини, наслідкам від їх дій.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинувачених під час досудового розслідування обирався, строк дії його закінчився, підстави для його обрання судом заново відсутні, оскільки вони до суду з`являлися, відсутні підстави вважати, що вони мають намір уникнути покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.185ч.3, 75, 76ч.1п.1,2, ч.3п.2,ч.4 КК України, 369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного даним вироком, з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76ч.1п.1,2, ч.3п.2 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КПК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_6 , що звільнений від відбування покарання з випробуванням, після набрання цим вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання, призначеного даним вироком, з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76ч.1п.1,2, ч.3п.2 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КПК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_9 що звільнений від відбування покарання з випробуванням, після набрання цим вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирати.

Речові докази металеві дверцята та металеву раму від дверей, що згідно охоронної розписки передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити власнику потерпілому ОСОБА_5 після набрання даним вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1