Справа № 524/9837/18
Провадження № 1-кп/524/501/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003463, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кременчука, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 22.09.2018 року близько 02-00 години, перебуваючи поблизу території загальноосвітньої школи № 31 в м.Кременчуці по вул. Героїв України, б. 39А, діючи умисно, з корисливих мотивів та мети, відкрито, шляхом ривка, заволоділа з кишені брюк потерпілої ОСОБА_5 мобільним телефоном марки «Samsung S3650» вартістю 500 грн.

Після чого обвинувачена ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 500грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, пояснила, що дійсно 22.09.2018 року вночі, поблизу території загальноосвітньої школи № 31, розташованої в м.Кременчуці по вул. Героїв України, б. 39А, побачила у потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон Самсунг, та шляхом ривку викрала у неї мобільний телефон. Щиро розкаялась, просила суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачена ОСОБА_4 22.09.2018 року вночі шляхом ривка з задньої кишені брюк викрала мобільний телефон. Шкоду їй відшкодовано в повному обсязі. Щодо міри покарання покладалась на розсуд суду.
Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина у вчиненні встановлених судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачена ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позицій.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов до переконання про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України, як умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обвинувачена ОСОБА_4 відповідно до інформаційної довідки в силу ст.. 89 КК України раніше не судима, посередньо характеризується за місцем проживання, не заміжня, на обліках в Кременчуцькому наркологічному диспансері та Кременчуцькому психоневрологічному диспансері не перебуває, вважає себе працездатною.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді штрафу, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для її виправлення.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 К України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1