Справа № 184/2273/18
Номер провадження 1-кп/184/54/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000798, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.10.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, яка не працює, офіційно не одружена, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої - ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2018 близько 17 години 35 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилася біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 , де побачила раніше їй знайому ОСОБА_6 . Після чого, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 на шиї ОСОБА_6 побачила золотий ланцюг 585 проби з золотим хрестиком 585 проби. В цей же день та час, знаходячись там же, у ОСОБА_3 з корисливих спонукань винник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення золотого ланцюга з хрестиком, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день та час, знаходячись там же, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи відкрито, умисно, протиправно, з корисливих спонукань, схопила своєю правою рукою за золотий ланцюг з хрестиком і шляхом ривку зірвала його з шиї.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5532-18 від 25.10.2018 вартість золотого ланцюга 585 проби вагою 3 грами складає 3240 гривень. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5532-18 від 25.10.2018 вартість золотого хрестика 585 проби вагою 2 грами складає 2160 гривень.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла та в подальшому викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 5400 гривень.

Під час судового засідання обвинувачувана ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та надала показання, що вона після 16 години 17.10.2018 року прийшла до будинку своєї знайомої ОСОБА_7 , яка проживає по АДРЕСА_1 , де разом почали вживати алкогольні напої. Під час розмови з ОСОБА_8 , остання повідомила їй, що її ( ОСОБА_9 ) обікрала ОСОБА_5 та запропонувала поїхати до останньої додому, на що вона ( ОСОБА_3 ) погодилась. На таксі вони разом під`їхали до 3 під`їзду будинку АДРЕСА_3 . Марина залишилися на першому поверсі, а вона піднялася на 3 поверх, щоб порозмовляти з раніше їй знайомою ОСОБА_5 з приводу неприязних стосунків з ОСОБА_10 . Піднявшись, вона постукала у вхідні двері, ОСОБА_5 відчинила. В них виникла сварка, під час якої вона ( ОСОБА_3 ) вдарила кілька разів ногою по ногах потерпілої, рукою схопилась за кофту, розірвала її, вдаривши в плече потерпілу . ОСОБА_5 у відповідь вдарила її, від чого вона ( ОСОБА_3 ) впала. Коли піднімалась, схопилась правою рукою за золотий ланцюг з золотим хрестиком, який побачила на шиї ОСОБА_5 , і двічі смикнувши, зірвала його. Золотий ланцюжок розірвався на кілька частин, з однією із яких вона побігла донизу, де розпорядилася на власний розсуд викинула на першому поверсі під`їзду. Потім вона сіла до таксі та разом з ОСОБА_8 поїхали до останньої додому, де сиділи на лавочці і палили. Через деякий час до них підійшли працівники поліції, які запропонували їм поїхати на місце події.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченої у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже, суд, допитавши обвинувачену, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, доходить висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), доведена повністю та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 186 КК України.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима в силу ст.. 89 КК України, хворіє на цукровий діабет, офіційно не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а також висновки, що містяться у досудовій доповіді, складеної Покровським міським сектором філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно обвинуваченої, а саме те, що за місцем проживання обвинувачена характеризується задовільно, офіційно не працює, заробляє на життя тимчасовими заробітками, серед оточення відсутні особи з антисоціальною поведінкою, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.; з високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середнім ризиком для суспільства.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України. При цьому суд звертає увагу на відсутність у обвинуваченої ОСОБА_3 постійного місця роботи та доходу, високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик для суспільства, що в свою чергу виключає можливість призначення більш м`яких видів покарання, передбачених санкцією ч.1 ст. 186 КК України, ніж позбавлення волі.

Приймаючи до уваги принципи справедливості, домірності та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винуватої, відсутність судимості, відшкодування збитку у повному обсязі, заслухавши думку потерпілої та прокурора, який вважав, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без її ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде домірним покаранням вчиненому злочину, відповідати превентивним цілям кримінального Закону, а тому суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.
Відносно обвинуваченої ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченій іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: - 1 золотий ланцюг проба 585, вагою 3 грами та золотий хрестик проба 585, вагою 2 грами, які були передані під схоронну розписку потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілій.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровськоїобласті.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченій.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1