Справа № 202/5571/18
Провадження № 1-кс/202/2476/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000667 від 10 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУ НП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000667 від 10 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
28 лютого 2019 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000667.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла інформація з УПН ГУ НП в Дніпропетровській області про те, що в ході проведення оперативно профілактичних заходів, спрямованих на виявлення осіб, причетних до незаконного обігу наркотиків, із заявою звернулася громадянка « ОСОБА_5 » про те, що на території Дніпропетровської області група осіб, незаконно займаються збутом та зберіганням наркотичного засобу «опій».

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення у сфері НОН причетний громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який протягом тривалого часу та на теперішній час займається незаконним збутом наркотичного засобу «опій» у великих об`ємах.

27.02.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук автомобіля «Шевролет Авео», д.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якого зазначений автомобіль вилучено.

27.02.2019 року автомобіль «Шевролет Авео», номер шасі НОМЕР_2 , темно-синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , та яким фактично користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом.

Враховуючи викладене, а саме те, що, автомобіль марки «Шевролет Авео», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який відповідно до ст. 98, 167 КПК України, є знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, що може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на даний транспортний засіб.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій клопотання підтримала, просила задовольнити та розглядати без її участі.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику власника майна, питання арешту якого порушується.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Виходячи з інформації, викладеної у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, питання арешту якого порушується слідчим, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, являється об`єктом кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000667 від 10 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «Шевролет Авео», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з позбавленням прав на відчуження, розпорядження, користування даним транспортним засобом.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Направити ухвалу власнику майна.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1