Справа № 761/6878/19
Провадження № 1-кс/761/4996/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, ?
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_3 з клопотанням в порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, що ГУ НП у Київській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні №0000695 від 25.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в рамках якого ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2018 накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 21703», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та поміщено його на територію спеціального закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Польова, 62.

В обґрунтування доводів заявник посилається на те, що вказаний автомобіль є є власністю її покійного чоловіка ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як дружині, на праві спільної сумісної власності.
Заявник зазначає, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки на даний час із вказаним автомобілем проведені всі необхідні судові експертизи, а подальше утримання спірного майна на спеціальному закритому майданчику тимчасового утримання транспортних засобів завдає значних матеріальних збитків.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв.
Заслухавши доводи заявника ОСОБА_3 , вивчивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2018 накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 21703», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та поміщено його на територію спеціального закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Польова, 62.
Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено з метою збереження речових доказів відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, оскільки автомобіль «ВАЗ 21703», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, містить на собі сліди кримінального правопорушення, а тому може бути використаний для доведення обставин, які полягають доказуванню у кримінальному провадженні №0000695.
Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Звертаючись до суду заявник вказує, що на даний час із спірним автомобілем проведені всі необхідні судові експертизи, втім транспортний засіб не може бути повернутий власнику до скасування арешту майна.
Дану обставину підтверджує й лист-відповідь старшого слідчого в ОВС 2 відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 №24/21/695 від 12.02.2019.
За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Отже, оскільки із спірним транспортним засобом проведені всі необхідні судові експертизи, а подальше утримання спірного майна на території спеціального закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів завдає значних матеріальних збитків власнику такого майна, слідчий суддя вважає не співмірним застосування накладеного арешту в частині поміщення його на територію спеціального закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобівта приходить до висновку, що подальше застосування такого виду забезпечення кримінального провадження знаходяться поза розумною межею, яка повинна виправдовувати саме такий спосіб втручання у права власника майна, у зв`язку з чим в цій частині клопотання підлягає задоволенню.

Поряд з тим, накладення арешту майна у відповідності до ст. 170 КПК України передбачає заборону користування, розпорядження майном.

За таких обстави, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000695 триває, а спірне майно є речовим доказом, оскільки містить на собі сліди кримінального правопорушення, а тому може бути використаний для доведення обставин, які полягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна в частині скасування заборони користування, розпорядження спірним майном.
З огляду на зазначене, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню частково.
На підставі викладеного, керуючись ст.132, ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2018 на автомобіль «ВАЗ 21703», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , в частині поміщення його на територію спеціального закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Польова, 62.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 19.03.2019

Слідчий суддя