Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2216/17
Провадження №: 1-кп/332/25/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2018 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за участю захисника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_8 ,

за участю законного представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Новодонецьк, Добропільського району, Донецької області, громадянина України, який має середню технічну освіту, працюючого машиністом тепловозу ПАТ «Дніпроспецсталь», одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2016 року у денний час, ОСОБА_8 , знаходячись у подвір`ї будинку, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 та їхньої знайомою ОСОБА_9 , де також знаходилася донька останньої, малолітня ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводили своє дозвілля, під час якого вживали спиртні напої. У цей же день, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 разом з малолітньою донькою ОСОБА_9 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за бажанням останньої, направився до саду, розташованого на території домоволодіння за вищезазначеною адресою.

Надалі, знаходячись на зазначеній ділянці саду, ОСОБА_8 , завідомо знаючи, що ОСОБА_12 є малолітньою, тобто не досягла 14 років, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом вчинення з нею розпусних дій.

А саме, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою реалізації свого злочинного наміру, упевнившись у тому, що за його діями не спостерігає дружина ОСОБА_13 та мати малолітньої ОСОБА_9 , скориставшись малолітнім віком та безпорадним станом ОСОБА_12 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, запропонував малолітній ОСОБА_12 продемонструвати йому її оголені статеві органи, на що остання не погодилася.

В цей же час, малолітня ОСОБА_12 , не підозрюючи про істині наміри ОСОБА_8 , знявши нижню білизну, почала справляти біля дерева свої природні потреби.

Побачивши це, ОСОБА_8 , продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, вчинив відносно неї розпусні дії сексуального характеру, які виразилися у демонстрації їй свого статевого органу та введенні пальців своєї руки в переддень піхви малолітньої ОСОБА_12 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті.

Тим самим ОСОБА_8 вчинив розпусні дії відносно малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №606 від 30.11.2016, виходячи з рівня її розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану, могла формально розуміти характер та зовнішню сторону здійснюваних з нею дій, за малолітнім віком знаходилась у безпорадному стані та не могла чинити опір.

Крім цього, 13.08.2016р. в денний час ОСОБА_8 , знаходячись у подвір`ї будинку, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 та їхньої подругою ОСОБА_9 вживали спиртні напої.

Приблизно о 19-30 годині 13.08.2016р. ОСОБА_8 разом з малолітньою донькою ОСОБА_9 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , став пересуватись в безлюдне місце, а саме до саду, розташованого за кутом будинку за вищезазначеною адресою.

Після чого, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись в саду будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, вік та фізичний стан малолітньої ОСОБА_12 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, ввів пальці руки в переддень піхви ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому спричинив останній згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1740 МД від 27.07.2017р. два крововиливи у присінку піхви, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину в інкримінованих злочинах повністю не визнав, та пояснив, що ОСОБА_9 він знає з 1992 року. Вони раніше працювали на одному заводі та відпочивали на одних базах відпочинку. ОСОБА_9 перебувала раніше в інтимних стосунках із братом дружини обвинуваченого з ОСОБА_14 . У ОСОБА_9 раніше не було чоловіка, а коли в неї з`явився чоловік ОСОБА_15 , то вона заспокоїлась. ОСОБА_9 періодично спілкувалась с дружиною обвинуваченого. В серпні 2016 року вони планували відсвяткувати День будівельника. ОСОБА_9 сказала, що буде з ОСОБА_15 , тому дружина обвинуваченого запросила її до них на вечірку. В той день, в серпні 2016 року, ОСОБА_9 приїхала до них в гості, але без чоловіка, сказала, що він на охоті. Тому брат дружини обвинуваченого ОСОБА_16 та його дружина були проти, отже вони почали збиратись додому. Перед цим всі вживали алкогольні напої. Донька ОСОБА_9 малолітня ОСОБА_17 попросила показати їй город та сказала, що хоче яблуко. Там були коти, ОСОБА_17 їх побачила та грала з ними. Обвинувачений пояснив, що він пішов за яблуками, але перед виходом «сходив по малій нужді», та почув в цей момент від ОСОБА_17 : «Я теж попісяю», і вона почала пісяти. Можливо він повернувся, коли застібав штани. Діана сказала «пісюн покаж», він запитав, чи знає мама, а ОСОБА_17 відповіла, що мама її «ругає» за це. Потім, коли вони повернулись, ОСОБА_18 з жінкою збирався додому, їм викликали таксі. Коли їх провели, всі повернулись на кухню. Діана щось почала шепотіти матері, на що ОСОБА_9 запитала у обвинуваченого: «Ти що їй пісюн показуав?». Потім ОСОБА_9 запитала про це дитину, на що ОСОБА_17 відповіла «угу», а саме що він їй показував «пісюн і трогав пісю». Потім ОСОБА_9 сказала, що їм знову прийдеться платити гроші психологам, оскільки в них гіперактивна дитина. Після цього обвинувачений з ОСОБА_17 пішли на балкон, а ОСОБА_9 залишилась сваритись з дружиною обвинуваченого ОСОБА_19 . Обвинувачений також пояснив, що сексуально він спілкується тільки зі своєю дружиною. Ця справа виникла внаслідок наговору з боку ОСОБА_9 , оскільки вона є аферисткою, в минулому вона обвинувачувала сина обвинуваченого в тому, що він зняв з неї срібний хрестик, але не знає, чи подавалась з цього приводу заява до поліції. Обвинувачений також пояснив, що є «український секс», а є «кримський», що вони з дружиною не свінгери. ОСОБА_9 хотіла сексу, а їх це не цікавило. Після Криму у ОСОБА_9 загубилась «планка». Стосовно обвинувачень ОСОБА_9 у бік сина обвинуваченого щодо срібного хрестика обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_9 домагалась декілька років його сина ОСОБА_18 , 1988 року народження. Також ОСОБА_20 та його дружина ОСОБА_19 є «свідками ієгови», ОСОБА_19 присадила ОСОБА_21 на це. Також обвинувачений пояснив, що на його думку ОСОБА_9 підговорила та настроїла психологів проти нього, мотив: секс з ним, або негаразди між ОСОБА_21 та його сином ОСОБА_18 , а саме причина: сексуальний потяг до ОСОБА_18 . А можливо причини обмови на адресу обвинуваченого незатребуваний секс у ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_9 гроші на компенсацію цього випадку у нього не просила. Обвинувачений також пояснив, що пальцями в піхві у малолітньої ОСОБА_17 він «не ковиряв», та свого нічого не показував. Також обвинувачений пояснив, що ОСОБА_9 «збирала його сперму» на трусах та давала всьому під`їзду понюхати. Також обвинувачений уточнив , що з ОСОБА_17 в огороді вони відходили приблизно на 10-12 метрів від дружини, а він від ОСОБА_17 був ще метрів за 5 далі. Там місцевість, яка проглядається з будинку. Дитина про ці події розказувала матері декілька секунд, можливо одну або три, отже розказати все це не могла. А після цього ОСОБА_21 одразу пред`явила йому претензію, що він «показував пісюн, а там лизав та цілував, та пісю їй порвав». Поліцію в той день він не викликав, оскільки він був п`яний. Особисті стосунки з ОСОБА_21 вважає холодними. Просив в суді його виправдати повністю.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою провину не визнав, суд прийшов до висновку, що його винність у інкримінованому злочині за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними показаннями учасників процесу та доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні:

- показаннями законного представника потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що вона дуже давно дружила з ОСОБА_22 , яка є дружиною обвинуваченого. За тиждень до цього випадку ОСОБА_19 запропонувала їй зустрітись сім`ями, у них приватному будинку на Запоріжжя-Лівому. Коли ОСОБА_19 сказала, що буде також її брат з дружиною, то чоловік ОСОБА_9 . ОСОБА_23 їхати не захотів. А вона брата ОСОБА_19 бачити там з ночівлею не захотіла, оскільки вони випивали. Діана дуже любила їздити в цю сім`ю, їй подобалось спілкуватись із сином обвинуваченого ОСОБА_24 . Це відбулось у серпні 2016 року, в суботу. Інна ревнувала до свого чоловіка, тобто брата ОСОБА_19 , тому вони почали збиратись додому. ОСОБА_25 добре відносився до ОСОБА_17 . Коли брат ОСОБА_19 з дружиною поїхали, вони повернулись на кухню, вживали спиртні напої, в цей час її донька ОСОБА_17 вийшла з ОСОБА_26 . Їх не було хвилин десять. В цей час вона та ОСОБА_19 сиділи спинами до вікна. Потім коли ОСОБА_17 повернулась, ОСОБА_17 підійшла до неї і сказала на вушко, що «дядя ОСОБА_27 показував їй пісю». Потім зайшов ОСОБА_25 і сказав, що може і лизав, на що ОСОБА_17 відповіла, що «да, лизав». Дружина ОСОБА_28 сказала, що це він її так виховує. Після цього ОСОБА_9 почала збиратись додому. ОСОБА_17 запропонувала матері піти в туалет, а там ОСОБА_17 почала розказувати, що вона з ОСОБА_29 пішли рвати сливи, потім дядя ОСОБА_27 сказав: «давай кошечке та один одному показувати пісі». Далі ОСОБА_17 розказувала матері, що вона пішла пісяти, а дядя ОСОБА_27 став навколішки, взяв сечу в долоні, понюхав, потім як собачка почав лизати їй пісю. Коли ОСОБА_17 розповіла це ОСОБА_9 в туалеті, вони вийшли і почали збиратись додому. Дитина при цьому була спокійна. ОСОБА_9 запитала у ОСОБА_8 : «ти свою дитину теж так навчаєш?», на що він відповів, що можливо. Вони поїхала з місця події на маршрутці та вдома були близько дванадцятої. Вдома ОСОБА_17 пожалувалась на біль в ножках і просила не мити її. Коли вони зайшли в ванну та ОСОБА_17 зняла свої трусики, то ОСОБА_9 побачила на них сукровицю. ОСОБА_9 сказала про це по телефону ОСОБА_30 , на що вона відповіла, щоб вона викликала поліцію. В подальшому ОСОБА_9 взяла лампу щоб роздивитись піхву у Діани, а на ній були почервоніння, та сліди як ниточки крові, та також сліди як натертий мозоль. Вона передзвонила сусідці ОСОБА_31 , і вони разом дивились це. Вночі у дитини боліло в животі, вона плакала. Також ОСОБА_9 пояснила, що на наступний день, в неділю, вони поїхали в обласну дитячу лікарню. Коли вийшов лікар мужчина, то ОСОБА_17 почала плакати, тому прийшла лікар жінка для огляду дитини. Діана все розказала лікарю, при цьому плакала. Їм видали довідку та порекомендували піти до гінеколога, лікарі повідомили в поліцію. ОСОБА_9 також пояснила, що вони не могли знайти гінеколога, оскільки дев`ятий пологовий будинок на Бабурці в Хортицькому районі був закритий на мийку. Тому рядом біля п`ятої дитячої лікарні вони сіли на лавочку та викликали поліцію. Білизну дитини віддали в поліцію. Також ОСОБА_9 пояснила суду, що її сусідка ОСОБА_32 їй розказала, що вона їздила до адвоката обвинуваченого та про щось розмовляли. Також ОСОБА_32 мала симпатію до ОСОБА_33 , тому вона і змінила свої показання в суді. Також ОСОБА_9 пояснила, одразу не викликала поліцію, оскільки думала, передусім, про здоров`я дитини. Проти допиту дитини категорично заперечувала та сказала, що до суду її не приведе. Цивільний позов не заявляла. В судовому засіданні 12.06.18р. ОСОБА_9 додатково пояснила, що її донька сказала, що ОСОБА_27 засунув пальчик ззаду, а дівчинка аж здригнулась від болі. В дебатах просила покарати суворо, з ізоляцією ОСОБА_8 від суспільства;

- показаннями свідка ОСОБА_34 , яка пояснила суду, що вона працює практичним психологом дитячого закладу № 287 «Біла гвоздика», ОСОБА_12 відвідує цей садочок. Ця дитина є розвинутою, емоційний фон в нормі. Дитина чотирьох років взагалі не здатна фантазувати щодо подій, яких ніколи не було, уява перевіряється у дітей тільки з шести років. Діана є обережною дитиною, з незнайомими людьми не спілкується, адаптація була не проста. Дитина дуже близька з мамою. В жовтні 2016 року у стані дівчинки змін не було. Діана не довіряє таємниць чужим людям.

- показаннями свідка ОСОБА_35 , яка пояснила суду, що вона в серпні 2016 року працювала вихователем дитячого закладу № 287 «Біла гвоздика», ОСОБА_12 була вихованцем у неї в групі. Рівень розвитку у дівчинки високий, при цьому у ОСОБА_17 не було перебільшеного фантазування. Маму дівчинка любить, має важку адаптацію при переході від групи до групи.

- показаннями свідка ОСОБА_36 , яка пояснила суду, що вона працює вихователем дитячого закладу № 287 «Біла гвоздика» з 1994 року, ОСОБА_12 була з вересня 2015 року у неї в молодшій групі. Це гарна дівчинка, яка не обманює. Рівень фантазування нормальний, не брехлива. Відносини з мамою у дівчинки нормальні. 15 вересня 2016 року ОСОБА_17 покинула групу.

- допитаний в суді свідок ОСОБА_37 повідомив суду, що він працює разом з обвинуваченим на заводі «Дніпроспецсталь». З приводу обвинувачення подробиць не знає.

- показаннями свідка ОСОБА_38 , який пояснив суду, що він працює хірургом в обласній дитячій лікарні. По цій справі пояснив, що на прийом звернулась мама з дівчинкою, та повідомила, що можливо на дитину було здійснено сексуальне домагання. Дитина була емоційно забита та неконтактна. Дівчинка казала, що її дядя трогав пальцем. Оскільки з лікарів на місті були тільки чоловіки, то огляд дівчинки доручили студенці шостого курсу медичного університету ОСОБА_39 , яка перебувала у лікарні на чергуванні та провела огляд дівчинки. В ході огляду ОСОБА_40 зафіксувала у дівчинки садна на піхві.

- показаннями свідка ОСОБА_41 , яка пояснила суду, що вона знає ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з 1991 року, вони проживали в одному будинку, її син та син ОСОБА_42 разом ходили на футбол, а її батько був наставником у ОСОБА_28 , тому вона знає його ще до свадьби. В той день в серпні 2016 року ОСОБА_20 повинна була їхати в гості до ОСОБА_28 , а чоловік ОСОБА_43 був на охоті. В дванадцять годин ночі їй передзвонила ОСОБА_44 та з плачем сказала, що її доньку ОСОБА_17 зґвалтували. Вона прийшла до ОСОБА_42 додому, а ОСОБА_44 їй розповіла, що коли ОСОБА_17 «пісяла», то ОСОБА_28 зробив «вот так» пальцями, і тепер у Діани «там» все червоне. Також ОСОБА_44 їй казала, що до цього випадку вони були у гінеколога, оскільки у дитячому садку ОСОБА_45 вщипнула Діану за клітор. Також ОСОБА_41 пояснила суду, що їздила до захисника обвинуваченого, який спілкувався з нею по цій справі та відбирав пояснення. Також вона заставила слідчого убрати з протоколу слова щодо того, що ОСОБА_28 лизав влагалище дівчинки. З приводу ОСОБА_46 можливо слідчому раніше і казала, але він це не написав в протоколі. Зараз ОСОБА_47 перестала з нею спілкуватись. На момент огляду дівчинки в ту ніч вдома у Островських її піхва була червоною.

- показаннями свідка ОСОБА_48 , яка пояснила суду, що вона є студенткою шостого курсу Запорізького медичного університету зі спеціальності «Педіатрія». Як студентка вона може бути перебувати на чергуванні у лікарні та оглядати пацієнтів, з цього приводу є договір між інститутом та лікарнею. В той день влітку 2016 року вона знаходилась на чергуванні з хірургом в обласній дитячій лікарні, коли мама привезла маленьку дівчинку, вона була налякана. Після огляду дівчинки про його результати вона повідомила хірургу ОСОБА_49 . При огляді мама та лікар весь час були в полі зору, дівчинка дивилась в пол. Дівчинка розказала, що вони відпочивали у друзів, мужчина відвів її в сад чи город, почав її роздягати та пальці засовувати в піхву. Потім при матері був огляд, в ході якого в преддверії піхви були зафіксовані крововиливи та гіперемія, тобто почервоніння. Свідок ОСОБА_40 пояснила, що оглядала дівчинку саме вона, оскільки пацієнткою була дівчинка, до того ж налякана. Дятлова про все побачене у дівчинки розповіла хірургу ОСОБА_49 , і він виписав направлення до гінеколога. Те, що вона побачила у дівчинки, є ознакою дії сторонніх предметів при їх засовуванні. Мама дівчинки про обставини нічого ОСОБА_50 не розказувала.

- допитана в суді свідок ОСОБА_51 пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_8 це чоловік сестри її чоловіка. ОСОБА_52 вона знає з 1993 року, ОСОБА_47 це їх сусідка. В серпні 2016 року вони приїхали на Запоріжжя-Ліве в гості до ОСОБА_28 приблизно в дванадцять годин дня. Пити розпочали приблизно з двох годин. Островська довго не їхала, та прибула під вечір з донькою. З дівчинкою грали всі. Сама ОСОБА_53 була годин до восьми вечора, ОСОБА_21 залишалась далі, оскільки хотіла залишитись ночувати. Сад там проглядається. Сварок між ними тоді не було. Про події стосовно обвинувачення, очевидцем яких ОСОБА_51 не була, узнала на наступний день від свого чоловіка.

- допитаний в суді свідок ОСОБА_54 пояснив суду, що обвинувачений ОСОБА_8 є його батько. Островську ОСОБА_21 знає, оскільки вона спілкувалась з його батьками, вони раніше були сусідами. Батько йому розказав, що мати ОСОБА_55 обвинувачує його у домаганнях до дівчинки, але він цього не вчиняв. Очевидцем подій в той день він не був, оскільки тоді в серпні 2016 року був на морі.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_8 це її чоловік. Островську ОСОБА_21 вона знає з 1993 року, оскільки раніше вони жили по сусідству в одному будинку на ОСОБА_56 . Потім вони з ОСОБА_28 переїхали, але продовжили спілкуватись. Влітку 2016 року вони зустрілись у ОСОБА_28 вдома, щоб посидіти на природі та відсвяткувати День будівельника. Островська ОСОБА_21 хотіла, щоб її чоловік ОСОБА_15 подружився з ОСОБА_57 . З 14-00 годин почали займатись костром, ОСОБА_8 пив самогон. Свідок також пояснила, що в 17-00 приїхав її брат, але він не хотів спілкуватись з ОСОБА_58 , бо хотів поспілкуватись з сестрою. В 17-30 приїхала ОСОБА_44 з донькою ОСОБА_17 . Свідок ОСОБА_11 зазначила, що там були присутні: сама свідок, її муж ОСОБА_8 , її брат з дружиною та ОСОБА_44 з ОСОБА_17 , але в 18-30 її брат з дружиною почав збиратись додому. ОСОБА_20 з донькою залишились, вони разом повернулись до будинку. Це було приблизно в 19-00. Діана залізла ОСОБА_59 на коліна та на вушко попросилась в сад. ОСОБА_60 з ОСОБА_17 пішли в сад, їх не було хвилин три або чотири, в цей час ОСОБА_11 курила та спілкувалась з ОСОБА_9 , сидячи обличчям до вікна вона бачила ОСОБА_29 та ОСОБА_17 , коли вони повертались. Діана бігла спереду, а ОСОБА_28 йшов ззаду. Діана підбігла до ОСОБА_61 та почала щось шепотіти на вухо. Тоді ОСОБА_21 запитала: «Тобі що, дядя ОСОБА_27 пісю показував?», на що ОСОБА_17 відповіла: «да». ОСОБА_21 з цього приводу запитала у ОСОБА_29 , а він відповів: «Що тобі ще розповісти?». Потім цю ситуацію почали обговорювати разом, ОСОБА_17 знову підтвердила, що дядя ОСОБА_27 показував їй «пісюн». Потім ОСОБА_21 запитала у ОСОБА_17 : « ОСОБА_62 пісю цілував?», на що ОСОБА_17 відповіла: «Да, цілував». Після цього почались крики ОСОБА_61 . В подальшому ОСОБА_63 сказав, що давайте заспокоїмося та перестанемо мучати дитину. Свідок ОСОБА_11 також пояснила, що далі ОСОБА_47 дозволила ОСОБА_29 показати ОСОБА_17 будівництво в домі та балкон на другому поверсі, а потім ОСОБА_21 розповідала, що ОСОБА_17 приходила з садка з красною піхвою, є проблеми, і тому вони ходять до психолога. Додому ОСОБА_44 з дитиною поїхала приблизно в 21-00 годин. Як ОСОБА_17 ходила в туалет в садочку, свідок не бачила. Свідок також пояснив, що ОСОБА_8 їй розказував, що ОСОБА_17 помочилась, а він відійшов під друге дерево і також помочився, між ними було метрів п`ять або сім, і він стояв спиною до дитини. В подальшому в 23-50 їй подзвонила ОСОБА_47 і сказала, що ОСОБА_27 щось зробив, що у ОСОБА_17 всі піхва в крові, та вся розірвана, на що свідок відповіла: «викликай поліцію» і поклала трубку. Свідок також додала в суді, що не бачила, як ОСОБА_27 з ОСОБА_17 мочились. Островська одразу не хотіла викликати поліцію, бо не хотіла, щоб хтось про це узнав. Свідок вважає, що ОСОБА_44 обмовляє її чоловіка, бо дитина казала матері всього два-три слова.

- показаннями свідка ОСОБА_64 , яка пояснила суду, що вона працює практичним психологом в інтернаті «Світанок». Вона пам`ятає по цій справі маму, та показала в суді на ОСОБА_9 , та її дитину, з якою свідок працювала по справі. Свідок ОСОБА_65 пояснила, що вона приїхала до відділення поліції для участі у допиті дитини. Під час допиту дівчинки слідчим дитина пояснила, що дядя повів її в сарай, де дядя лазив до її статевих органів, вона пісяла, і він пісяв. Дитина хвилювалась та запиналась, тому слідчий іноді робив перерви, також дитини просила щоб мама була поруч, якщо та виходила. Свідок зазначила, що дитина не може вигадати те, чого не знає, але дитина малювала член, а це ненормально. Цей допит фіксувався на відео. Зараз якщо допитувати дівчинку, то буде травма, цим допитом можна травмувати дитину, яка тоді на допиті також пояснила, що дядя лазив до її полових органів руками, потім просив розстібнути йому штани. Дядя торкався її полових органів руками. Свідок також зазначила суду, що з матір`ю та дитиною вона перед допитом не спілкувалась. Дитина при допиті відповідала на запитання слідчого, а коли запиналась, мама казала «не соромся». Лікар ОСОБА_66 був присутній на допиті. Свідок також зазначила, що травма внаслідок цих подій у дитини може виникнути як бомба. В ході допиту дівчинка сказала, що це було у дяді, і намалювала член. В ході допиту дитина соромилась, оскільки не хотіла бути «поганою» для мами. Дитина не може вигадувати того, чого взагалі не знає. Ознак навіяних показань не було. В судовому засіданні 31.05.18р. свідок ОСОБА_65 заявила, що вона як психолог заперечує проти допиту дитини. Мати дитини ОСОБА_9 також заявила, що дитина до цих пір заїкається, тому вона також проти допиту дитини.

- показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_67 , яка пояснила суду, що вона працює експертом СМЕ, по цій справі проводила експертизу малолітньої потерпілої. За матеріалами був наявний допит дівчинки з матір`ю, в ході якого дівчинка докладно розказала про те, що сталося, це зафіксовано у висновку. Зі слів дівчинки мамин знайомий мужчина вводив до піхви палець. Коли вони збирали помідори, то показували котику статеві органи, мужчина онанірував член, облизував язиком піхву, пропонував те саме зробити з половим членом, але дівчина відмовилась. Усаджував дитину на коліна. Допит відбувався більше години. При цьому дівчинка використовувала інші слова, оскільки мова була дитяча. Оглядали дівчинку на кріслі. Експерт ОСОБА_68 проводив іншу експертизу, а саме за тілесними ушкодженнями. Експерт ОСОБА_69 також повідомила, що для проведення експертизи їй також надавались матеріали, оскільки при проведенні експертизи вона вправі брати висновки інших експертиз з архіву СМЕ та вносити їх в нову експертизу. При огляді у дівчини були зафіксовані ушкодження піхви, що зазначено у висновку.

- допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_70 пояснила суду, що вона є кандидатом психологічних наук, доцентом, завідувачем кафедри практичної психології Запорізького національного університету. Вона проводила наукове експертне дослідження ОСОБА_55 по цій справі на виконання ухвали про проведеня судово-психологічної експертизи. В ході дослідження було виявлено розвиток ОСОБА_17 , у якої сформований стиль, це впевнена в собі дівчинка. На сексуальні теми дитина розмовляє на вушко, з цього приводу ОСОБА_17 наразі не травмована. Дії дяді ОСОБА_29 дитина пояснює тим, що він був п`яним. Розвиток дитини в межах норми. Мама для дитини найкраща подружка. При дослідженні було обрано «браслетик», щоб казала правду. За сексуальним розвитком дитина знає, що існують різні «пісі», але які «пісі» у хлопчиків вона не бачила. Бачила у дяді ОСОБА_29 , коли він був п`яний, потім в ході дослідження дитина сказала, що хоче намалювати це. Дитина з цього приводу пояснила психологу в ході дослідження, що вони поїхали до тьоті ОСОБА_71 та дяді ОСОБА_29 в гості, дитина захотіла «пісять» і пішла в сад, а дядя ОСОБА_27 пішов з нею. Коли дитина «пісяла» дядя ОСОБА_27 підставляв долоні та ловив те, що вона «пісяла», потім їй стало больно. Потом дядя ОСОБА_27 показав рукой «там», підштовхнув і сказав «понюхай», при цьому він показував свою «пісю». В ході дослідження дитина намалювала чоловічий половий орган, потім переключилась. Дитина легко вступає в контакт, дії дяді ОСОБА_29 сприймала формально, події пам`ятає, порушення емоційно-вольової сфери не виявлено. Малювала в ході того, як ОСОБА_28 показував «пісю», підштовхував її, зробив боляче коли вона «пісяла». Також ОСОБА_70 зазначила, що дівчина сприймає події самостійно, без емоційного забарвлення. Впливу матері на свідчення дитини не зафіксовано, дитині моральна травма не нанесена. Мати дитини більше травмована установкою того, що відбулось. Окрім того ОСОБА_70 зазначила, що дитина згадувала тяжко та з ніяковінням, казала, що все розкаже мамі, розказувала, що в той день також грала з кошенятами. Інтересу до протилежної статі поки не виявляє. Ці теми для дитини заборонені в силу виховання в сім`ї, де сексуальні теми не обговорюються.
Але суд вказані свідчення свідка ОСОБА_72 вважає неналежним та недопустимим доказом та відкидає його, оскільки згідно ст.352 КПК України свідки, які ще не давали показань, не мають права перебувати в залі судового засідання під час судового розгляду. Оскільки по цій справі спочатку ОСОБА_70 була допущена в якості експерта, вона напередодні мала доступ до матеріалів справи та була присутня в попередніх судових засіданнях. Отже, свідчення свідка ОСОБА_72 можуть бути упередженими та сформованими під впливом доказів та свідчень інших учасників процесу. І хоча свідок ОСОБА_70 була попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України та приведена до присяги свідка, в т.ч. письмово (т.4 а.с.58), суд в силу вимог ст.352 КПК України виключає з кола доказів, якими обґрунтовано обвинувальний вирок, свідчення свідка ОСОБА_72

- показаннями свідка ОСОБА_73 , який пояснив суду, що він наразі працює заступником СВ Заводського ВП, а в серпні 2016 року він працював на посаді старшого слідчого СВ Хортицького ВП, коли надійшов виклик на п`яту дитячу лікарню. Свідок пояснив, що на виклик виїжджали оперуповноважений ОСОБА_74 та криміналіст ОСОБА_75 , яка і спілкувалась з мамою та дитиною. Потім матеріали передали до Заводського ВП за місцем вчинення злочину.

- показаннями свідка ОСОБА_76 , яка пояснила суду, що вона наразі працює інспектором-криміналістом Шевченківського ВП, а в серпні 2016 року вона працювала на посаді інспектора-криміналіста Хортицького ВП, коли був виклик до п`ятої дитячої лікарні, була спроба зґвалтування. На місті виклику мама дитини розказувала, що поїхали на ОСОБА_77 до знайомих, де все і відбулось, тому мамі сказали, що вона повинна звертатись до Заводського ВП. Мама дитини також казала, що щось відбулось з дитиною. Потім свідок ОСОБА_78 пояснила, що вона відійшла з дитиною в машину, щоб дитина не чула розповідь мами про подію, мама дитини залишилась спілкуватись з оперуповноваженим Федчуком.

- показаннями свідка ОСОБА_79 , який пояснив суду, що він працює оперуповноваженим Хортицького ВП, в серпні 2016 року був виклик до п`ятої дитячої лікарні. Він виїжджав на цей виклик та спілкувався із заявницею ОСОБА_80 , яка пояснила, що вони вчора (по відношенню до дня виклику) знаходились в Заводському районі з дочкою, відпочивали зі знайомими мужчиною та жінкою, потім звернула увагу, що немає мужчини та дівчинки. Потім прийшла дівчинка та розказала мамі, що мужчина просив «попісять» на палець, потім він намагався «пропихнути» пальцем в статевий орган дівчині, а потім пропонував дівчині взяти свій половий орган до рота, але дівчинка сказала, що так робити не можна. Після цього жінки стали ругатись, знайома заявниці сказала їй, що це нормально. На запитання суду свідок ОСОБА_79 пояснив, що ці обставини добре пам`ятає, оскільки таке рідко трапляється.

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_81 пояснив суду, що він працює старшим дільничним ОСОБА_82 , в серпні 2016 року працював там же, але щодо виклику по заяві ОСОБА_42 йому нічого невідомо, можливо на виклик виїжджав його однофамілець, який також працює у цьому ж відділенні поліції.

Також винність ОСОБА_8 у інкримінованих злочинах за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними письмовими доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні:

- витягом з ЄРДР № 0003052 від 14.08.2016р., з визначенням попередньої кваліфікації, фабули справи, а саме, що 13.08.16р. ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, запропонував малолітній ОСОБА_12 продемонструвати йому оголені статеві органи, на що остання не погодилась, посилаючись на заборону матері. В цей же час, малолітня ОСОБА_12 , не підозрюючи про істинні наміри ОСОБА_8 , знявши нижню білизну, почала справляти біля нього свої природні потреби. Побачивши це, ОСОБА_8 , скориставшись безпорадним станом останньої, вчинив відносно неї розпусні дії сексуального характеру, які виразились у непристойних дотиках його язика до її статевих органів, демонстрації їй свого статевого органу, та спробі введення пальця своєї руки в переддень піхви малолітньої ОСОБА_12 , та інформації про заявника та фігурантів по справі (т.1 а.с.225-226);

- рапортом оперативного чергового Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП України в Запорізькій області від 14.08.2016р., згідно якого 14.08.2016р. до Заводського ВП надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що: бригада № САМА, потерпіла: ОСОБА_12 , 2011р.н., діагноз: крововиливи на наружних полових губах, місце скоєння: АДРЕСА_2 , пояснення: 13.08.2016р. близько 21-00 був зафіксований факт зґвалтування. Відпочивали у друзів, даний злочин вчинив ОСОБА_8 (т.1 а.с.227);

- рапортом поліцейського БПСПОП «Скіф» ОСОБА_83 , в якому зазначено, що 14.08.16р. в 17-39год. надійшло повідомлення від оперативного чергового наступного змісту: бригада № САМА передала інформацію про те, що у ОСОБА_12 , 2011р.н., діагноз: крововиливи на наружних полових губах (т.1 а.с.228);

- протоколом прийняття Хортицьким ВП заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.08.16р., згідно якого ОСОБА_9 , будучи попередженою по ст.383 КК України, заявила, що 13.08.16р. у вечірній час ОСОБА_63 , знаходячись по АДРЕСА_2 , домагався її доньки ОСОБА_55 , 2011р.н. (т.1 а.с.229);

- аналогічним протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 14.08.2016р. (т.1 а.с. 230);

- копією паспорта ОСОБА_9 та її заявою від 14.08.16р., копією свідоцтва про народження ОСОБА_12 , в яких зафіксовані родинні стосунки між потерпілою та її законним представником, а також дата народження та вік потерпілої, постановою слідчого поліції від 14.08.16р. про залучення законного представника (т.1 а.с.231-238);

- довідкою дитячого хірурга від 14.08.16р., згідно якої при огляді малолітньої ОСОБА_12 встановлено діагноз (мовою оригіналу): сексуальное домагательство, кровоподтек из влагалища. Рекомендовано: консультація гінеколога (т.1 а.с.239, т.3 а.с.195);

- довідкою КУ «Запорізька обласна дитяча лікарня» від 20.12.16р. № 1843/01-26, згідно якої дитяча лікарня повідомляє, що 14.08.16р. в 15-30 год. в приймальне відділення зверталась ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом: сексуальне домагання. Пошкодження hymen. Направлена на консультацію в пологовий будинок (т.1 а.с.240).

- висновком експерта № 3229 від 26.08.16р., згідно якого (мовою оригіналу): кровоизлияния в преддверии влагалища у ОСОБА_12 квалифицируются как легкие телесные повреждения. Эти повреждения образовались от действия тупого предмета с ограниченной травмирующей поверхностью. Давность образования телесных повреждений не противоречит сроку, указанному в обстоятельствах дела (т.1 а.с.241-242);

- висновком експерта № 4261д від 16.11.16р., згідно якого (мовою оригіналу): кровоизлияния в преддверии влагалища у ОСОБА_12 квалифицируются как легкие телесные повреждения. Эти повреждения образовались от действия тупого предмета с ограниченной травмирующей поверхностью. Давность образования телесных повреждений не противоречит сроку, указанному в обстоятельствах дела. Характер и месторасположение телесного повреждения (кровоизлияние в преддверии влагалища), выявленного у ребенка ОСОБА_12 на момент освидетельствования 15.08.16г., соответствует механизму причинения телесного повреждения, указанному ею (…вводил что-то в полость влагалища со стороны спины, поэтому не может точно уточнить что именно (предположительно палец)…) и в материалах уголовного производства (… та при спробі введення пальця руки в переддень піхви…). (т.1 а.с.243-244);

- ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07.12.16р. про надання дозволу на тимчасовий доступ до документації щодо розвитку дитини ОСОБА_12 в дитячому садку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (т.1 а.с.250-251);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.12.16р., яким зафіксовано вилучення з дитячого садка « ІНФОРМАЦІЯ_3 » документації щодо розвитку дитини ОСОБА_12 , з доданими фототаблицями (т.2 а.с.1-16);

- висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 606 від 30.11.16р., згідно якого ОСОБА_12 , 2011р.н., розладів психічної діяльності не виявляла та не виявляє у теперішній час. З урахуванням низького рівня розвитку, обумовленого природньою віковою незрілістю, вона може розуміти тільки зовнішню сторону юридично значущих подій, без усвідомлення біологічного і соціального змісту. У ситуації, що досліджується ОСОБА_12 виходячи з рівня її розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану, могла формальне розуміти характер та зовнішню сторону здійснюваних з нею дій, за малолітнім віком знаходилась у безпорадному стані та не могла чинити опір. ОСОБА_12 за малолітнім віком не має можливості до самостійного, активного соціального функціонування, інших проявів не виявлено. Індивідуальні властивості психічних процесів малолітньої ОСОБА_12 (пам`ять, увага, сприйняття, мислення, емоційні реакції) за віком забезпечують їй тільки формальне сприйняття та зовнішню сторону ситуації, яка інкримінується ОСОБА_8 , а також може формально відтворити їх у показаннях. У момент обстеження підекспертна у своїй поведінці не виявляла ознак безпорадності, сорому, вини (проявляла активну позицію, цікавилась іграшками, книжками, малювала, вільно спілкувалась). У момент обстеження підекспертна не виявляла ознак ворожості та недовіри. У ході обстеження у підекспертної не виявлено порушень у емоційній сфері. Сексуальна поведінка підекспертної не може бути порушеною тому що у малолітніх сексуальна сфера те сформована. Враховуючи нерозвиненість за віком у підекспертної абстрактного та образного мислення необхідного для фантазування, вона не виявляє схильності до фантазування. Питання відповідності її показань щодо обставин подій не входить до компетенції психолога-експерта. Відсутність у підекспертної специфічного досвіду статевих стосунків та інформованості у питаннях сексуальної поведінки виключають можливість фантазування з приводу ситуації що досліджується. Відсутність у підекспертної специфічного досвіду статевих стосунків та інформованості у питаннях сексуальної поведінки виключають можливість її фантазування з приводу ситуації, що досліджується (т.3 а.с.17-26);

- протоколом огляду події від 16.08.16р., проведеного з дозволу ОСОБА_11 , яким зафіксовано місце події за адресою: м.Запоріжжя, вул.Шламова, 62, та вилучена одежа ОСОБА_8 , з доданими фототаблицями (т.3 а.с.27-49);

- за висновком експерта № 3262 від 17.08.16р. у ОСОБА_8 зафіксовані (мовою оригіналу): «повреждения у ОСОБА_84 в виде ссадин на правой щеке и наружной поверхности левого локтевого сустава образовались за несколько часов до освидетельствования от действия тупых предметов с ограниченной травмирующей поверхностью» (т.3 а.с.50-51);

- за висновком експерта № 502 від 23.09.16р. встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні зрізів вільних кінців нігтьових пластин ОСОБА_8 крові, слини та клітин з ознаками епітелію ротовою порожнини і епітелію піхви не знайдено (т.3 а.с.54-55);

- за висновком експерта № 1836 від 26.08.16р. встановлено, що рідка кров ОСОБА_12 відноситься до групи А системи АВ0 (т.3 а.с.59);

- за висновком експерта № 1832 від 26.08.16р. встановлено, що рідка кров ОСОБА_8 відноситься до групи А системи АВ0 (т.3 а.с.62);

- за висновком експерта № 501 від 23.09.16р. встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні трусів та джинсових шорт, вилучених у ОСОБА_8 , крові, слини, елементів калу і клітин з ознаками епітелію ротової порожнини та піхви не знайдено (т.3 а.с. 66-67);

- за висновком експерта № 713 від 20.12.16р. встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні мазка-відбитка зі змивом із статевого органа ОСОБА_8 , крові, слини, елементів калу та клітин піхового епітелію не знайдено (т.3 а.с. 72-73);

- протоколом огляду від 16.08.16р. була оглянута та вилучена одежа ОСОБА_12 , яка була видана добровільно за письмовою згодою ОСОБА_9 (т.3 а.с.76-78);

- згідно висновку експерта № 2252 від 04.11.16р. в одному сліді на трусах потерпілої ОСОБА_12 (об`єкт № 1) встановлена наявність слини без домішки крові та виявлені антигени А і Н, що не виключає походження слини від ОСОБА_12 та (або) ОСОБА_8 (т.3 а.с.80-82);

- згідно протоколу слідчого СВ Заводського ВПГУНП в Запорізькій області ОСОБА_85 від 21.12.2016р. «Про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, було встановлено, що ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка являється дружиною підозрюваного по даному кримінальному провадженню ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка по даному кримінальному провадженню має статус свідка, під час спілкування зі своїми знайомими, друзями та родичами, деякі з яких проходять по даній справі у якості свідків, розповідала про відомі їй обставини злочину в якому підозрюється її чоловік ОСОБА_8 , частково перекручуючи фактичні обставини подій, та впевнювала останніх у невинуватості свого чоловіка, та нав`язувала їм свою версію подій, та свої судження про причини, які обумовлювали ці події. Крім цього, остання під час даних спілкувань, висувала та пропонувала вигадані версії, якими можна було пояснити причини звернення представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , з заявою щодо вчинення розпусних дій відносно її малолітньої доньки ОСОБА_12 , з боку її чоловіка ОСОБА_8 . Також, під час даної негласної слідчої (розшукової) дії, із змісту спілкування дружини підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та самого підозрюваного ОСОБА_8 , зі своїми знайомими, друзями і родичами, можна зрозуміти: характер підозрюваного ОСОБА_8 ; з ким саме і які саме у нього взаємовідносини; його відношення та ставлення до злочину в якому він підозрюється; яке відношення до цього його близьких та знайомих; які насправді відносини між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , і між ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_8 ; різні факти з особистого життя, які характеризують підозрюваного ОСОБА_8 (т.3 а.с.106). Матеріали зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж перенесені на оптичні носії інформації (т.3 а.с.107-109).
Але, суду не була надана відповідна копія ухвали слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, як цього вимагають ст.ст.246-263 КПК України. Окрім того, суду не було надано доказів того, що зазначена ухвала апеляційного суду відкривалась стороні захисту. Відомості про існування такої ухвали відсутні і в Реєстрі слідчих дій.
Відповідно до частини другої статті 290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь?які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази ( частини одинадцята, дванадцята статті 290 КПК). Отже, з вищенаведених положень вбачається, що невідкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. При цьому, відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів. Отже, невідкриття матеріалів НСРД, у тому числі і ухвал суду про надання дозволу на їх проведення стороні захисту в порядку ст. 290 КПК є підставою для визнання таких доказів недопустимими (така позиція висловлена в постанові ВСУ від 16.03.2017 № 5-364кс16).

З вказаних підстав суд вважає, що протокол слідчого СВ Заводського ВПГУНП в Запорізькій області ОСОБА_85 від 21.12.2016р. «Про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» (т.3 а.с.106) та додані до нього матеріали зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, які перенесені на оптичні носії інформації (т.3 а.с.107-109), є неналежними і недопустимими доказами, тому суд відкидає зазначені докази.

- висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 536 від 19.10.2016р., згідно якої ОСОБА_8 розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє в цей час. У ході обстеження ОСОБА_8 виявляє наступні індивідуально-психологічні відмінності особистості: акцентуацію рис характеру зі схильністю до недбалого ставлення до соціальних норм і цінностей, змін настрою; образливість, високу пошукову активність, схильність до імпульсивності, перевагу мотиву досягнення і реалізації сильних бажань та миттєвих забаганок, відсутність обережності у вчинках. Перелічені відмінності у стані алкогольного сп`яніння можуть загострюватись та посилюватись, аж до розгальмованості в тому числі і сексуальної. Вищеперелічені індивідуально-психологічні відмінності особистості ОСОБА_8 мали просте відображення в його поведінці у ситуації, що досліджуються. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Примусових заходів медичного характеру е потребує. (т.3 а.с.130-137);

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 07.06.2017р. щодо тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_8 13.08.16р. її доньці малолітній ОСОБА_12 при вчиненні розпусних дій відносно неї (т.3 а.с.138);

- згідно листа психолога-аналітика І.Куратченко надана оцінка свідченням потерпілої ОСОБА_12 , які вона надавала слідчому на досудовому слідстві (т.3 а.с.146-149). Але відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. З цих мотивів суд в ході розгляду справи відмовив стороні обвинувачення в клопотанні долучити до справи та дослідити в судовому засіданні протокол допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_12 . З вказаних підстав суд вважає, що зазначений лист психолога-аналітика ОСОБА_86 , яким надана оцінка свідченням потерпілої ОСОБА_12 , які вона надавала слідчому на досудовому слідстві (т.3 а.с.146-149), є неналежним і недопустимим доказами, тому суд відкидає зазначений доказ.

- речовим доказом малюнком, який намалювала потерпіла ОСОБА_12 , під час проведення допиту 14.08.16р., який визнаний речовим доказом постановою слідчого СВ Заводського ВПГУНП в Запорізькій області від 15.08.16р., та який містить зображення, що зовнішньо має схожість з чоловічим половим органом (т.3 а.с.190, 192, 192оборот);

- у висновку судово-психологічної експертизи від 13.05.2018р., яка була проведена на підставі ухвали суду від 12.06.2018р. (т.3 а.с.230) завідуючій кафедрою практичної психології ЗНУ, кандидатом психологічних наук, доцентом ОСОБА_87 , повноваження якої як фахівця у галузі практичної психології підтверджені відповідними документами, а саме: листом ректора ЗНУ, дипломом спеціаліста про вищу освіту за спеціальністю «психологія», дипломом кандидата психологічних наук, атестатом доцента кафедри практичної психології, довідкою про стаж роботи на посаді завідуючого вказаною кафедрою (т.1 а.с.212, 217, 221-224), зазначене наступне: Згідно вказаного експертного висновку, експертиза проводилась на базі навчальної лабораторії факультету соціальної педагогіки та психології ЗНУ. Островська Діана активно вступила в комунікативний контакт, була відкрита до спілкування, з готовністю включилась в ігрову діяльність. Ігровий характер пред`явлення завдань знімає страх, напругу і дозволяє моделювати необхідну діяльність. Обстановка емоційного комфорту допомагає дитині більшою мірою розкрити свої можливості, а моделювання гри пов`язаної з взаємодією з різними людьми (мамою,татом, Сєкушинами ( тьотя Віта , дядько ОСОБА_27 ) , дітьми в саду, друзями), дає можливість у невимушеній формі вивчити структуру взаємодії з членами виділеного оточення, фіксуючи при цьому емоційні взаємовідносини та ступінь близькості з кожним із них і розкриваючи їх образ в очах дитини. На початку обстеження дитина представилася як ОСОБА_12 . Діана росла, фізично розвинена дівчинка, акуратна і вихована. В процесі обстеження спостерігалося, що це не ситуативна поведінка дитини, а сформований у неї адекватний поведінковий стиль (якщо Діану цікавили іграшки - вона питала дозволу їх подивитися, навіть пустуючи, вона могла припинити ігрову діяльність без заперечень і відмов, коли її про це просили). Діана спокійна, впевнена в собі дівчинка, з сильною нервовою системою, активно спілкувалася на будь-які теми (свого майбутнього, друзів в дошкільному закладі , вступі до школи), але із соромом і тільки на вушко фахівця обговорювалися теми пов`язані з сексуальністю, відмінностями статей, знанням (не знанням) статевих органів, за словами дитини (тут і далі у висновку російська мова наведена мовою оригіналу): «такое могу обсуждать только с мамой, и мама меня учит, что стыдно об этом говорить с чужи людьми», тому ОСОБА_17 природно ніяковіла, коли зачіпалася дана тематика. Одразу необхідно зазначити, що поведінка матері в судових засіданнях (підвищена емоційність, збудливість і дратівливість, що переходить в сльози) пов`язано з комплексом провини перед донькою «не смогла уберечь», «не могу поверить, что близкие люди так поступили». Ситуація, яка відбулась 13.08.2016 року та її наслідками психологічно травмували мати, ОСОБА_17 згадуючи події того дня, говорить про них спокійно, формально сприймаючи цю ситуацію, не розуміючи її суті, пояснюючи всі дії дяді ОСОБА_29 тим, що «он же был пьяный». Відсутність психологічної травми у Діани на даний момент пов`язано з тим, що сексуальна сфера дитини даного віку ще не сформована і на протязі всього часу що йде суд, мати не обговорює з дочкою події того дня і не дає їм оцінку. За результатами обстеження інтелектуального потенціалу, можна виявити наступні особливої пізнавальної сфери:

Діана розуміє суть завдання і звернені до неї інструкції. Інструкція тримається протягом виконання всього завдання, проявляється розумова активність.

Під час проведення обстеження виявлені елементи цілеспрямованої діяльності, високий рівень самоконтролю, довільність розумових процесів, адекватний рівень працездатності.

Мнемічні процеси розвинуті відповідно до віку, тобто краще запам`ятовуються і зберігають емоційно значимі картинки і події, які певним чином змогли зацікавити дитину.

Розумові процеси: аналіз, синтез і узагальнення як на вербальному, так і на невербальному рівнях виражені на адекватному рівні. У процесі дослідження дитина активно використовує допомогу і здійснює перенесення на аналогічні завдання. Будує власні умовиводи використовуючи при цьому конкретні так і абстрактні поняття, порівнює події і явища навколишньої дійсності і дає їм свою оцінку.

Адекватний рівень вербального мислення, багатий запас активного и пасивного словарного запасу.

Таким чином, можна сказати, що рівень інтелектуального розвитку ОСОБА_12 і сформованості необхідних умінь і навичок для даного віку знаходиться в межі норми для дітей даної вікової групи.

Під час дослідження особистісного потенціалу, особливостей емоційно-вольової сфери і родинної середовища були отримані наступні результати:

Адекватний рівень самооцінки і критичності до себе: «...я умная, красивая, у меня много друзей. Ходила в детский сад, потом там подняли плату за питание, а денег у мамы не много и она меня перевела в другой сад, а пойду я в 108 школу в первый класс. Мама говорит, что надо учиться, чтоб быть директором кафе, она повар, много и тяжело работает, а директор, как говорит мама, ничего не делает «сидит в носу ковыряет» и много зарабатывает. Поэтому, я буду хорошо учиться. Но если я не буду директором кафе, то буду в аптеке работать, как бабушка, тоже очень интересно. Мы с мамой хорошо дружим, я ей все всегда рассказываю, она моя лучшая подружка и мама. У меня есть еще много друзей, с ними я играю в разные игры». Діана весела, комунікабельна, позитивна, вихована дівчинка, яка адекватно реагує в ситуації неуспіху або заборони. Під час обстеження легко взаємодіяла зі спеціалістом. Розглядаючи дитячі енциклопедії сексуальності (для дошкільнят) пригадували чим відрізняються і чим схожі хлопчики і дівчатка. Діана відразу сказала, що «что они похожи почти всем, и руки и ноги есть у всех, отличаются только лицом и волосами», на пропозицію подивитися і подумати на зображені фігури хлопчика і дівчинки і ще знайти відмінності, вона подумала і сказала «да, они еще по разному писяют и какают, у них писи разные». На питання, чи бачила вона десь статеві органи хлопчиків, ОСОБА_17 відповіла «нет, нам в садике не разрешают показывать, и мама мне говорит, что это стыдно».

На прохання згадати чи бачила вона коли-небудь статевий орган чоловіка вона відповідала «нет», при цьому ніяковіючи підійшла до фахівця і на вушко сказала «один раз, дядя ОСОБА_88 пьяный был показал, но я все сразу маме рассказала».

На пропозицію фахівця згадати і розповісти, що було в той день коли ОСОБА_17 з мамою були в гостях у тітки ОСОБА_71 (13.08.2016р.), ОСОБА_17 запропонувала «можно я все нарисую, мне так будет легче вспоминать» і почала малювати будинок, сходи, сад, при цьому пояснюючи «мы с мамой поехали к тете ОСОБА_89 в гости, это мамина подруга, а дядя ОСОБА_88 , папин друг, тепер они не дружат, даже не знаю почему, папы с нами не было, не помню где он был, наверное на работе, все сидели на кухне были пироги, чай, персики, я пила чай и кушала пироги и играла в саду с котиками, мы были долго, не знаю сколько. Потом я захотела писять и пошла в сад и дядя ОСОБА_88 пошел, он был пьяный, сейчас я нарисую», зображує свою фігуру, фігуру дядька ОСОБА_29 та рослини, показуючи що все було в саду «..дальше я села писять и дядя ОСОБА_88 сел на корточки, сложил вот так ладошки (демонструє як) ловил то, что я писяю и выливал на траву, ничего больше не делал, только подставлял мне ладошки и сделал этим мне больно. Мне потом долго болело, даже ОСОБА_90 , мамина подруга приходила посмотреть почему мне болит, меня и к доктору водили, но я не знаю, потом все перестало болеть. И ОСОБА_90 перестала тоже с мамой дружить». На питання фахівця, це все що робив дядько ОСОБА_27 , дівчинка відповіла « я пописяла и встала, одела трусики. Он снял штаны и сказал подойди понюхай, я ему сказала, что не буду, тогда он взял и толкнул меня туда лицом (показує долонькою як він штовхнув її по потилиці) я оттолкнулась, и сказала ему, что все расскажу маме, он сказал, что маме рассказывать не надо, но я убежала и все ей расскзала на ушко, потом мы были еще не долго и поехали домой спать, мне было больно тогда и пришла ОСОБА_90 , но я потом уже уснула». На питання фахівця чи знає вона що їй показував дядько ОСОБА_27 , ОСОБА_17 відповіла «да писю, но можно, я не буду говорить, а просто нарисую» і прималювала до фігури дядька ОСОБА_29 статевий орган. На питання фахівця, чому вона пішла пісяти з дядьком ОСОБА_29 , ОСОБА_17 відповіла щиро і безпосередньо «так это же дядя ОСОБА_88 , папин друг», з відповіді випливає, що ОСОБА_17 ідентифікує дядька ОСОБА_29 з татом і повністю йому довіряє. Далі в процесі обстеження щоб не фіксуватися на даних спогадах перейшли до згадуванню улюблених казок і щасливих моментів в її житті, пограли в чарівників і ОСОБА_17 спокійна і весела вийшла до мами. Таким чином, у результаті аналізу отриманих даних, можна зробити наступні висновки:

В ході обстеження було виявлено, що ОСОБА_12 комунікабельна, позитивна, вихована дівчинка, яка адекватно реагує в ситуації успіху і невдачі, легко вступає в контакт. Рівень інтелектуального розвитку та необхідних знань, умінь і навичок знаходиться в межах норми для дітей даної вікової групи. Дії які трапились з нею 13.08.2016р. вона розуміла формально і запам`ятала самі дії, а не їх емоційне значення, пояснити їх зміст і значення вона не може, через відсутність вікової сформованості сексуальної сфери і досвіду статевих стосунків.

ОСОБА_12 пам`ятає події що відбувалися в той день (13.08.2016), і для того щоб полегшити процес відтворення подій і подальшої розповіді ОСОБА_17 зробила малюнок (малюнок додається) і розповідала з опорою на малюнок.

В ході проведення обстеження у ОСОБА_55 не виявлено порушення емоційної сфери, так як сексуальна сфера ОСОБА_12 на момент здійснювання з нею дії 13.08.2016 (і на даний момент) не сформована, то всі дії ОСОБА_17 сприймала формально, не даючи їм емоційної оцінки.

Островська ОСОБА_17 згадує (і намалювала дядька ОСОБА_29 з статевим органом) як ОСОБА_91 «Зняв штани і показав їй пісю, попросив понюхати», а коли вона відмовилася він підштовхнув її за потиличну частину голови ( ОСОБА_17 це показала наочно).

Островська ОСОБА_17 згадує що «когда я села писять, дядя ОСОБА_88 присел возле меня и подставил руки вот так (показує як), ловил писюны и выливал, когда подставлял руки сделал мне больно». У своєму мовленні ОСОБА_17 не використовує слова геніталії, піхву, або «лазив пальцями». Відповідає однозначно «подставлял под меня свои ладошки и сделал больно». З позиції віку і відсутності сексуальної зрілості ОСОБА_17 не розуміє і не знає, чому їй стало боляче, і звичайно не може пояснити, чому їй було боляче, а поведінку дядька ОСОБА_29 пояснює тим, що він був п`яним. ОСОБА_12 , події що відбувалися з нею 13.08.2016 року, згадує самостійно. Опис подій опирається на її власні спогади, які не несуть емоційного забарвлення і емоційної оцінки, як самих подій, так і людей які у них приймали участь. Діана навіть зараз описуючи ОСОБА_92 , описує його як доброго, веселого і смішного, таким вона його зобразила на малюнку. Вплив матері або інших осіб на сприйняття, запам`ятовування і подальше відтворення ситуації 13.08.2016 року в процесі обстеження не виявлено (т.3 а.с.236-237).

Однак, наразі судом з`ясовано, що ОСОБА_70 відсутня в Реєстрі атестованих судових експертів України. Тому суд визнає зазначений доказ, а саме експертний висновок ОСОБА_72 (т.3 а.с.236-237) неналежним та недопустимим та відкидає його, оскільки відповідно до ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань. А відповідно до ст.10 Закону України «Про судову експертизу» до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах

Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

- Листом Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП України в Запорізькій від 06.07.2018р. № 7010/47/03/06, в якому зазначено, що 14 серпня 2016 року за телефонним викликом матері потерпілої ОСОБА_9 за місцем розташування 5-ї міської дитячої лікарні по вул.Новгородська у м.Запоріжжі виїжджала слідчо-оперативна група Хортицького ВП у складі:

старшого слідчого ОСОБА_93 ,

оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ОСОБА_79 ,

інспектора-криміналіста ОСОБА_76 ,

дільничного офіцера ОСОБА_81 (т.4 а.с.13).

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого, який повністю не визнав свою провину та заперечував проти обвинувачення, пояснюючи, що його обмовляє законний представник потерпілої ОСОБА_9 . Зазначена позиція обвинуваченого спростовується показаннями допитаних в судовому засіданні законного представника потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 , які були безпосередніми очевидцями злочину, та підтверджують, що малолітня ОСОБА_12 одразу після повернення її з саду з ОСОБА_8 заявила про розпусні дії останнього по відношенню до малолітньої потерпілої.

Саму малолітню потерпілу ОСОБА_12 суд не допитував через можливість травмування психіки та негативні наслідки для дитини, про які заявили законний представник потерпілої ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_65 та ОСОБА_70 , при цьому суд враховує думку вказаних свідків як психологів. Окрім того, діючим законодавством не передбачений привід потерпілої, тим більше малолітньої потерпілої, про допит якої заперечує її законний представник.

Окрім того, показання свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_94 , ОСОБА_48 , ОСОБА_64 , експерта ОСОБА_67 , ОСОБА_93 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 підтверджують вчинення ОСОБА_8 злочину за викладених у вироку обставинах. Ці свідчення вказаних свідків та законного представника потерпілої є логічними і послідовними та узгоджуються між собою та з письмовими доказами, які були перелічені раніше.

Зазначену позицію обвинуваченого суд розцінює як спосіб уникнути від передбаченої законом відповідальності.
В ході судового розгляду не знайшла свого підтвердження версія обвинуваченого щодо того, що законний представник потерпілої ОСОБА_9 обмовляє його через неприязні стосунки чи нереалізований сексуальний інтерес до обвинуваченого. Подібні факти жодним доказом підтверджені не були. Окрім того, не знайшла свого підтвердження версія обвинувачення про обмову внаслідок обвинувачення ОСОБА_9 на адресу сина ОСОБА_95 про крадіжку срібного хрестика та про домагання до нього з боку ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_54 допитувався в судовому засіданні в якості свідка та про ці обставини суду нічого не повідомив, сам ОСОБА_8 та його адвокат мали можливість задати питання з цього приводу, але відповідних доказів в ході допиту суду надано не було. Суд також вважає нелогічним таку версію, оскільки судом встановлено, що самі Сєкушини запросили ОСОБА_9 на святкування Дня будівельника, який мав місце 13.08.2016р.
Суд також критично відноситься до показань свідка ОСОБА_41 , в тій частині, що пошкодження статевого органу у потерпілої ОСОБА_12 виникло через те, що напередодні в дитячому садку дівчинка на ім`я ОСОБА_45 вщипнула Островську Діану за клітор. По перше, ці свідчення спростовані показаннями законного представника ОСОБА_9 та медичними працівниками ОСОБА_38 та ОСОБА_48 , які зазначили, що травма піхви у ОСОБА_12 була пов`язана з сексуальним домаганням та введенням чужорідного предмета до піхви. По друге, дослідженими судом судово-медичними експертними висновками підтверджена можливість утворення вказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 в день, час та у спосіб, який описує малолітня потерпіла.
Суд також критично відноситься до показань свідка ОСОБА_11 в тій частині, що ОСОБА_8 з дитиною не було всього декілька хвилин, і вони весь час були в полі її зору. По перше, такі свідчення спростовуються показаннями законного представника ОСОБА_9 , яка пояснила, що ОСОБА_11 сиділа спиною до вікна, отже нічого бачити не могла, самого ОСОБА_8 з дитиною не було хвилин десять. По друге, ці свідчення спростовуються показаннями самого ОСОБА_8 , який поясняв суду, що вони шукали фрукти в саду, грали к кошенятами та справляли природні потреби, на що у будь-якому випадку потрібен певний час.
Суд вважає, що такі показання свідок ОСОБА_41 та свідок ОСОБА_11 , яка також є дружиною обвинуваченого, давала суду або з метою полегшити участь обвинуваченого та сприяти йому уникнути від передбаченої законом відповідальності, або внаслідок помилки та добросовісно помиляючись, оскільки точну дату спричинення ушкоджень ОСОБА_96 свідок ОСОБА_41 не назвала, а свідок ОСОБА_11 не змогла пояснити, яку саме кількість часу були відсутні ОСОБА_8 з дитиною, тим більше що до цього вони на протязі тривалого часу в той день вживали алкогольні напої.
Суд також вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого та його захисту щодо недопустимості прийняття до уваги показань тих свідків, які давали свідчення з чужих слів, а саме зі слів малолітньої потерпілої ОСОБА_12 .

Відповідно до ст.97 КПК України показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи. Суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів. При прийнятті цього рішення суд зобов`язаний враховувати:
1) значення пояснень і показань, у випадку їх правдивості, для з`ясування певної обставини і їх важливість для розуміння інших відомостей;
2) інші докази щодо питань, передбачених пунктом 1 цієї частини, які подавалися або можуть бути подані;
3) обставини надання первинних пояснень, які викликають довіру щодо їх достовірності;
4) переконливість відомостей щодо факту надання первинних пояснень;
5) складність спростування пояснень, показань з чужих слів для сторони, проти якої вони спрямовані;
6) співвідношення показань з чужих слів з інтересами особи, яка надала ці показання;
7) можливість допиту особи, яка надала первинні пояснення, або причини неможливості такого допиту.
Суд має право визнати неможливим допит особи, якщо вона:
1) відсутня під час судового засідання внаслідок смерті або через тяжку фізичну чи психічну хворобу;
2) відмовляється давати показання в судовому засіданні, не підкоряючись вимозі суду дати показання;
3) не прибуває на виклик до суду, а її місцезнаходження не було встановлено шляхом проведення необхідних заходів розшуку;
4) перебуває за кордоном та відмовляється давати показання.
Суд через викладені раніше обставини визнав неможливим допит малолітньої потерпілої ОСОБА_12 . Також суд враховує, що всі свідки, які допитувались судом щодо відомостей, які їм повідомила малолітня ОСОБА_12 , а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_40 , ОСОБА_11 , ОСОБА_65 не мають будь-якого інтересу по цій справі. Окрім того, при проведенні комплексної судової психолого-психіатрічної експертизи потерпіла ОСОБА_12 поясняла експертам, що дядя ОСОБА_27 повів її в город та там просив зняти трусики. Суду не було надано жодного доказу у необ`єктивності та зацікавленості експертів ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 та ОСОБА_100 , які підписали та надали суду вказаний експертний висновок (т.3 а.с.17-26).

Окрім того, показання свідків ОСОБА_73 , ОСОБА_76 , ОСОБА_79 , які є співробітниками поліції та давали свідчення стосовно обставин, про які заявила ОСОБА_9 , були перепровірені допитом ОСОБА_9 та не оспорюються нею. Більш того, всі вище перелічені свідчення узгоджуються з показами інших свідків та іншими письмовими доказами по справі та висновками судово-медичних експертиз.

Слід також добавити, що свідки ОСОБА_34 , ОСОБА_101 , ОСОБА_36 , ОСОБА_65 , які є вихователями потерпілої та педагогами і психологами за фахом, охарактеризували ОСОБА_12 як особу, яка не схильна до фантазувань. Окрім того, висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи потерпілої встановлено, що ОСОБА_12 не здатна фантазувати на сексуальні теми та вигадувати подібні обставини, які вона описувала з ОСОБА_8 , оскільки вона не має досвіду сексуальної поведінки та в силу свого малолітнього віку формально розуміє значення цих дій.

Суд також вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого та його захисту щодо недопустимості прийняття до уваги показань свідка ОСОБА_48 , яка, на думку захисту, не мала права самостійно оглядати потерпілу ОСОБА_12 , та довідки про огляд потерпілої, яка оформлена хірургом ОСОБА_38 , оскільки вона була оформлена зі слів ОСОБА_102 . По перше, доказів нормативного підтвердження такої заборони щодо огляду дитини ОСОБА_103 суду надано не було. З пояснень вказаних свідків ОСОБА_40 вже могла чергувати в дитячій лікарні, отже мала необхідні спеціальні знання в галузі медицини, оскільки навчалась у відповідному навчальному вищому медичному закладі. По друге, свідок ОСОБА_40 пояснила, що вона не вправі самостійно ставити діагноз, а щодо самостійного огляду заборони немає. Цей свідок пояснила, що діагноз було визначено спільно з хірургом ОСОБА_104 . Окрім того, такі дії були викликані психологічним станом потерпілої, яка була налякана та не бажала спілкуватись з лікарями чоловічої статі. Слід також зазначити, що при огляді мати дитини та лікар ОСОБА_38 були в полі зору, тому контролювали ситуацію та слідкували за правильністю її дій. Відповідно до ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Згідно ч.1 ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань. Суд вважає, що свідок ОСОБА_40 є належним свідком, оскільки вона надала свідчення стосовно тих обставин, які вона безпосередньо сприймала. На підставі отриманих нею особисто відомостей в ході огляду дитини хірург оформив довідку про наявність ушкоджень піхви потерпілої. Згідно ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Підстав для визнання цих доказів недопустимими, які визначені ст.87 КПК України, судом встановлено не було.Слід також зазначити, що 15.08.16р. експерт ОСОБА_105 безпосередньо оглядала потерпілу ОСОБА_12 та при огляді зафіксувала у неї крововиливи піхви, що підтверджується експертним висновком № 3229 (т.1 а.с.241-242).

Суд також вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого та його захисту щодо недопустимості прийняття до уваги висновків судово-медичних експертиз, якими зафіксовані тілесні ушкодженні піхви потерпілої з тих мотивів, що нібито експерт самостійно збирала докази. В судовому засіданні експерт ОСОБА_105 пояснила, що стосовно тілесних ушкоджень за результатами обстеження деяких тілесних ушкоджень у дитини експертизу проводив інший експерт, що зафіксовано у відповідних висновках судово-медичної експертизи. А вона при оформленні свого висновку користувалась цими висновками експертизи, які перебувають в архіві бюро СМЕ та призначались в рамках цього ж кримінального провадження. Відповідно до п.2.8 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Мінохорони України здоров`я № 6 від 17.01.95р. та зареєстрованого Мінюстом України 26.07.95р. за № 254/790, при проведенні експертизи судово-медичний експерт має право ознайомлюватись з матеріалами справи, що стосуються

експертизи. А згідно п.2.17. вказаної Інструкції копія висновку додається до документів експертизи, що зберігаються в архіві бюро судово-медичної експертизи. Отже, порушень діючого законодавства при оформленні експертом ОСОБА_106 висновків судово-медичної експертизи судом встановлено не було. Слід також зазначити, що 15.08.16р. експерт ОСОБА_105 безпосередньо оглядала потерпілу ОСОБА_12 та при огляді зафіксувала у неї крововиливи піхви, що підтверджується експертним висновком № 3229 (т.1 а.с.241-242).

Проаналізувавши докази по справі у сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими одне одного та винність ОСОБА_8 у скоєнні злочину за викладених у вироку обставинах.

Крім того, винність обвинуваченого підтверджується висновками низки проведених по справі вищезазначених судово-психіатричної та судово-медичних експертиз.

Аналізуючи суб`єктивну та об`єктивна сторону даного злочину суд, виходить з наступного.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» розпусні дії, відповідальність за які передбачено статтею 156 КК, повинні мати сексуальний характер і можуть бути у виді фізичних дій або інтелектуального розбещення. Такі дії

спрямовані на задоволення винною особою статевої пристрасті або на

збудження у неповнолітньої особи статевого інстинкту. Під фізичними розпусними діями слід розуміти оголення статевих органів винної чи потерпілої особи, непристойні доторкання до статевих органів, які викликають статеві збудження, навчання статевим збоченням, імітація статевого акту, схиляння або примушування потерпілих до вчинення певних сексуальних дій між собою, вчинення статевих зносин, акту онанізму у присутності

потерпілої особи тощо. Інтелектуальними розпусними діями є,

зокрема, ознайомлення потерпілої особи із порнографічними

зображеннями, відеофільмами, цинічні розмови з нею на сексуальні

теми тощо. Розпусні дії щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного

віку, можуть відбуватися як за її згодою, так і з застосуванням до

неї фізичної сили з метою примушення її до вчинення певних дій

сексуального характеру. Якщо розпусним діям передували або вони

супроводжувалися нанесенням побоїв чи мордуванням, тілесними

ушкодженнями або погрозою вбивством, вчинене слід кваліфікувати за

сукупністю злочинів, передбачених статтею 156 і статтями 125, 126,

121, 122 чи 129 КК.

Тому суд зазначає: обвинувачений розумів, що потерпіла є малолітньою особою, яка не може у повній мірі розуміти значення вчинених з нею дій, отже перебувала у безпорадному стані та не могла чинити опір.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення доведеним, але за виключенням дій обвинуваченого щодо непристойних дотиків його язика до статевих органів малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , оскільки обвинувачення в цій частині не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, тому в цій частині суд виключив зазначені обставини із загального обсягу обвинувачення.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.156 КК України як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, та за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочинів, скоєних обвинуваченим, які згідно ст.12 КК України є тяжким злочином та злочином невеликої тяжкості, а також враховуючі відсутність обставин, які пом`якшують покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що визнається судом як обставина, що обтяжує покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, офіційно працює, задовільно характеризується за місцем проживання та роботи, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, думку законного представника потерпілої, яка просила суворо покарати обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуттям покарання в місцях позбавлення волі. Тому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю в межах санкції ч.2 ст.156 КК України та у вигляді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, та остаточно призначити покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України.

По справі потерпілою цивільний позов не заявлено.
Згідно обвинувального акту по справі відсутні витрати на проведення судових експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у обвинуваченого наразі відсутній.

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156 та ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.156 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю,

- за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді П`ЯТИ років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з дня його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у обвинуваченого наразі відсутній.

Речові докази:
- документи, які були вилучені 09.12.2016р. під час тимчасового доступу до речей і документів і наразі повернуті власнику залишити власнику в користування;

- штани (шорти) джинсові голубого кольору та труси х/б чорного кольору, які знаходяться в камері схову Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП у Запорізькій області знищити;

- зразки кінців нігтьових пластин, отримані у ОСОБА_8 , які знаходяться в камері схову Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП у Запорізькій області знищити;

- зразки крові та слини, які були відібрані у ОСОБА_8 та ОСОБА_12 та перебувають у ЗОБ СМЕ знищити;

- зразки (змиви) з полового члена ОСОБА_8 , які знаходяться в камері схову Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП у Запорізькій області знищити;

- труси білого кольору, лосини чорного кольору та спортивні штани сірого кольору, які знаходяться в камері схову Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП у Запорізькій області знищити;

- DVD та CD диски у кількості 11 шт. та один DVD-R диск «Arena» 4,7 гігабайта залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження;

- ноутбук «Samsung PV518», а також DVD та CD в кількості 28 штук, які повернуті власнику залишити власнику в користування.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1