Справа № 450/793/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/141/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.04.2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України до покарання за цим вироком, приєднано покарання призначене вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2017 року у виді 150 годин громадських робіт, що відповідно до вимог ст.72 КК України становить 18 днів обмеження волі, та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді одного року та вісімнадцять днів обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 , 28.02.2018 року близько 08.30 год., перебуваючи поблизу будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав одну із чавунних ніжок лавки, яка знаходилась в поломаному стані та належить ОСОБА_9 .. Таким чином ОСОБА_7 вчинив крадіжку майна потерпілої на суму 372 грн. 30 коп..
На даний вирок подав апеляційну скаргу прокурор, який не оспорюючи вину та фактичні обставини кримінального провадження, просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків, до покарання за вказаним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2017 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді одного року п`ятнадцять днів позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор покликається на те, що судом першої інстанції ОСОБА_7 призначено покарання не передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України. Крім цього, ОСОБА_7 20.12.2017 року вироком Пустомитівського районного суду Львівської області, який набрав законної сили, було засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, яке підлягає до реального виконання. Також прокурор, зазначає, що суд першої інстанції після призначення остаточного покарання за сукупністю вироків необґрунтовано звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, тобто прокурор вважає, що ОСОБА_7 не поніс справедливе покарання за скоєне.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, з мотивів наведених в апеляційній скарзі, обвинувачений заперечив подану апеляційну скаргу прокурора і вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим в частині призначеного покарання.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора та обвинуваченого, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_10 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора, які, на думку суду апеляційної інстанції, правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до санкції ч.1 ст.185 КК України, за якою засуджено ОСОБА_7 , можливе призначення покарання, а саме: штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, виправні роботи на строк до двох років, арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
А тому суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання, яке не передбачено ч.1 ст.185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України, суд апеляційної інстанції, враховує тяжкість вчиненого злочину, який відносить до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2017 року, визнав вину у скоєному, відносно невелику вартість викраденого майна, письмову заяву потерпілої ОСОБА_9 про те, що остання не має жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 та їй повернуто викрадене майно, - а отже шкода потерпілій повністю відшкодована.
Тобто виходячи з вище вказаного, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне змінити вирок суду в частині призначеного покарання та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, і таке буде відповідати вимогам ст.ст.50, 65 КК України.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в частині того, що вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2017 року, яким ОСОБА_7 засудженого до покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт, слід виконувати самостійно від вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.04.2018 року.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Пустимитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Покарання призначене ОСОБА_7 вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2017 року у виді 150 годин громадських робіт виконувати самостійно.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: