Справа №601/2225/18
Провадження № 1-кп/601/282/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536 від 30 жовтня 2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, жителька АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, одруженої, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2018 року у вечірню пору доби (точної години досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 , яка перебувала за місцем свого проживання, виник злочинний умисел направлений на вчинення крадіжки гранітного щебеню, який знаходився на території виробничого цеху, що знаходиться за адресою: вул. Березина, 95 А м. Кременець Тернопільської області та належить ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, умисно, таємно, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, шляхом вільного доступу, зайшла на територію виробничого цеху, що по вул. Березина, 95 А м. Кременець Тернопільської області, де за допомогою тачки, перевезла частину гранітного щебеню загальною вагою одна тонна на територію свого домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , маючи таким чином можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 450 гривень.
Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
За даним фактом 30 жовтня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0000536 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

31 жовтня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_3 з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та повністю відшкодувала потерпілому завдану матеріальну шкоду.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачена ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченої ОСОБА_3 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 31 жовтня 2018 року і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки завдана матеріальна шкода йому повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_3 немає.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винною, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачена повністю визнала свою вину, щиросердечно розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину, добровільно відшкодувала завдану матеріальну шкоду, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 31 жовтня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000536 від 30 жовтня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Речові докази: металева тачка, із залишками щебеню, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_3 слід залишити останній.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 31 жовтня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000536 від 30 жовтня 2018 року.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити її узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 жовтня 2018 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Речові докази: металева тачка, із залишками щебеню, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_3 слід залишити останній.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий