Справа № 363/3893/18
Провадження по справі № 1-кп/367/256/2019
У Х В А Л А
Іменем України
21 січня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника органу справах дітей ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 27.05.2018 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000444, по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України,

в с т а н о в и в:
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки такий строк спливає, а ризики, які було враховано при обранні такого запобіжного заходу, не відпали.

Законний представник малолітнього потерпілого підтримала клопотання прокурора, просила залишити обвинуваченого під вартою.

Представник органу справах дітей підтримала думку прокурора.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, оскільки відсутні ризики, на які посилається прокурор. Просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 із передачею його під нагляд батькові ОСОБА_11 , дідусю ОСОБА_12 та бабусі ОСОБА_13 .

Обвинувачений та його законний представник підтримали клопотання свого захисника.

Решта учасників судового провадження в судове засідання не з?явились.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

До неповнолітнього обвинуваченого згідно з ст.492 КПК може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК. Разом з тим, затримання та тримання під вартою, як виключний захід, може застосовуватись лише у випадку, коли неповнолітній обвинувачується у скоєнні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не в змозі запобігти ризикам, зазначеним в ст. 177 КПК.

Крім того, суд приймає до уваги практику ЄСПЛ (рішення від 27.11.2008р. у справі «Свершов проти України» та рішення ЄСПЛ від 28.10.98р. у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»), згідно якої суд зобов`язаний враховувати і вік обвинуваченого, а тримання під вартою має застосовуватися до неповнолітнього тільки у виняткових випадках, як винятковий захід, з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження.

В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_10 раніше було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 26.01.2019 р., а суд не взмозі призначити наступне судове засідання до цієї дати.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, оглянувши матеріали справи, дійшов висновку, що дія запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою, обраного під час досудового розслідування, підлягає продовженню, оскільки існує ризик того, що ОСОБА_10 зможе незаконно впливати на малолітнього потерпілого, який через свій вік може піддатися незаконному впливу, а також неповнолітніх свідків, які на даний час судом не допитані.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, із зазначених вище обставин та обґрунтувань.

До того ж, суду не було надано доказів того, що житло за адресою: АДРЕСА_1 взагалі існує, і що воно належить батькові обвинуваченого ОСОБА_11 , дідусю ОСОБА_12 чи бабусі ОСОБА_13 або, що вони фактично там проживають.

Згідно наданих документів ОСОБА_11 і ОСОБА_12 проживають за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_13 взагалі не має зареєстрованого місця проживання.

Також суд відмовляє у задоволенні клопотання про передачу обвинуваченого під нагляд дідуся чи бабусі, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 493 КПК до неповнолітніх підозрюваних чи обвинувачених може застосовуватися передання їх під нагляд лише батьків, опікунів чи піклувальників, а неповнолітніх, які виховуються в дитячій установі, - під нагляд адміністрації цієї установи.

Ні дідусь, ні бабуся не є особами, яким законом передбачається передача під нагляд неповнолітніх обвинувачених.

Суд також відмовляє у задоволенні клопотання про передачу обвинуваченого під нагляд батька, оскільки такий самостійний запобіжний захід не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків.

У зв?язку з цим суд продовжує строк тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 315, 492 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 45 днів.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну виду запобіжного заходу.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою діє з 21.01.2019 р. по 06.03.2019 р. включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3