Справа № 646/7926/18
№ провадження 1-кс/646/1450/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.02.19 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 19.10.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000282 від 01.10.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України,-

в с т а н о в и в:

07.11.2018р. до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 19.10.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000282 від 01.10.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України. В обґрунтування скарги заявниця зазначає, що постанова від 19.10.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000282 від 01.10.2013р. є необґрунтованою та невмотивованою, а тому підлягає скасуванню. Також вважає, що слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не вжито заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. При проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень ст. 9 КПК України щодо повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставин кримінального провадження. Тому винесена постанова є передчасною, та такою, що не відповідає вимогам ст. 56 Конституції України та нормам КПК України.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилася, до канцелярії Суду від останньої надійшла заява про розгляд скарги у її відсутність, доводи викладені у скарзі підтримала у повному обсязі та просила скаргу задовольнити.

У судове засідання представник прокуратури не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги у його відсутності.

Відповідно до ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження № 0000282, приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області проводилось досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 01.10.2013 за ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України за заявою ОСОБА_3 від 27.08.2013р. щодо неправомірних дій колишнього прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 .

19.10.2018 старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000282 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях колишнього прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Так, слідчий, в оскаржуваній постанові прийшов до висновку, що в діях колишнього прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України. Проте, з тексту оскаржуваної постанови не вбачається на підставі яких досліджених обставин та наявності яких доказів слідчий прийшов до висновку про закриття даного кримінального провадження. Так слідчий, в оскаржуваній постанові зазначив та перерахував алгоритм проведення ним певних процесуальних дій, проте з яких саме мотивів та міркувань він прийшов до висновку, що ним доказана відсутність складу кримінального правопорушення, а також є наявність щодо доказовості підстав, які дають можливість йому закрити кримінальне провадження не зазначив, в тому числі не зазначив чому він взяв до уваги той чи інший доказ на встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, а інший доказ не взяв.

Слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова слідчого від 19.10.2018 року є ідентичною попередній постанові від 15.06.2017 року, скасованій ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.03.2018 року, у якій суд детально зазначив численні недоліки, допущені слідством під час досудового розслідування та на невиконання ухвал Червонозаводського районного суду м.Харкова, якими було скасовано попередні постанови про закриття зазначеного кримінального провадження, у тому числі суд зазначив, про не виконання попередніх рішень судів щодо необхідності дати правову оцінку діям ОСОБА_5 з огляду на окрему постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.12.2011 року.

Але, жодного з недоліків, зазначених в ухвалі Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.03.2018 року, слідчим не усунуто, зібраним доказам не надана належна правова оцінка з огляду на окрему постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.12.2011 року, проте проігноровано і наведені судом доводи щодо зібраних у провадженні доказів, слідчі дії, на які вказав суд, зокрема щодо встановлення шкоди, заподіяній заявниці не проведено.

Проте, в оскаржуваній постанові від 19.10.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000282 від 01.10.2013 року взагалі немає ані посилання на окрему постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.12.2011 року, ані застосування для належної правової оцінки діям ОСОБА_5 чітких доводів та висновків зазначеної окремої постанови.

Крім того, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадженні містить суперечливі дані щодо кримінального провадження № 0000157 від 30.05.2013 р., оскільки зазначено, що дані у цьому провадженні внесено до ЄРДР за рішенням суду від 28.12.2013 року, тобто за доводом слідчого дані до ЄРДР внесено раніше, ніж відбулося рішення суду щодо внесення даних.

Щодо зазначеного слідчим у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, що заявниця неодноразово викликалася до слідчого, отримувала повістки про виклик, проте на допит не з`являлась, то слід зазначити, що матеріали кримінального провадження, після надходження до органу слідства, взагалі не містять жодного виклику заявниці до слідчого, так, в матеріалах після копії ухвали від 03.03.2018 року та до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження наявні доручення начальника відділу про проведення досудового розслідування, повідомлення слідчого про початок розслідування, витяг з ЄРДР, повідомлення начальника відділу процесуального керівництва про призначення групи прокурорів, постанова про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні та супровідний лист Червонозаводського районного суду м.Харкова про направлення матеріалів кримінального провадження прокурору Харківської області.

Тобто, під час досудового розслідування, навіть після вказівок суду щодо недоліків слідства, не вчинено жодної слідчої дії, які необхідні для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, що вказує на однобічне та неповне з`ясування обставин у справі, невиконання ані ухвали суду від 03.03.2018 р., ані зазначених в цій ухвалі судових рішень, зокрема внаслідок ігнорування окремої постанови Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.12.2011 року, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та перевірки всіх обставин, які зазначені в заяві про кримінальне правопорушення, після скасування судом попередньої постанови про закриття кримінального провадження досудове розслідування фактично не проводилося.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись зясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «КУЛІК ПРОТИ УКРАЇНИ», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо. В кримінальному провадженні № 0000282 від 01.10.2013 цього зроблено не було.

Отже, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин, викладених в заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення. Оскільки, в ході досудового розслідування, слідчим була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.

Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявників, а також усунути зазначені вище суперечності щодо підстав закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 19.10.2018р. про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 19.10.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000282 від 01.10.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України, задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 19.10.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000282 від 01.10.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000282 від 01.10.2013 повернути прокурору Харківської області для відновлення досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1