У Х В А Л А

30 січня 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_7 , у матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004614 від 11.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучена майно,-
ВСТАНОВИВ:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за розслідувань за № 0004614 від 11.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України мотивоване наступним.
Старший слідчий СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду з названим клопотанням, просить накласти арешт на BMW Х 5 державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 з метою збереження речових доказів, проведення судових експертиз, а також отримання необхідних документів під час міжнародного співробітництва та забороною користування й розпорядженням вказаним майном.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що у провадженні слідчого відділу Білоцерківського відділення поліції ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004614 від 11.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, при цьому зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 11 грудня 2018 року до Білоцерківського ВП з письмовою заявою звернувся ОСОБА_5 в якій просив притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , який в жовтні 2017 року взяв у користування автомобіль марки "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності та до цього часу не повертає, чим спричинив останньому майнової шкоди на загальну суму 7000 євро.

Допитаний з даного приводу ОСОБА_5 повідомив, що він разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 займається підбором та продажем автомобілів на іноземній реєстрації. На початку 2017 року до нього звернувся ОСОБА_4 з проханням підібрати автомобіль на європейській реєстрації. За усною домовленістю ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 мали підібрати позашляховик для ОСОБА_4 та в подальшому передати йому у користування за що останній мав сплатити грошові кошти в сумі 7000 Євро. На початку жовтня 2017 року ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 доставили до м. Біла Церква Київської області автомобіль марки "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_1 , який ОСОБА_5 придбав за власні грошові кошти та зареєстрував на юридичну особу. В свою чергу, ОСОБА_4 оглянув вказаний автомобіль та погодився сплатити грошові кошти за користування вказаним автомобілем в розмірі 7000 Євро, проте після проведення оформлення перетину митного кордону. На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився, проте після перетину митного кордону ОСОБА_4 почав уникати зустрічей з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , а в подальшому взагалі повідомив, що не буде сплачувати йому жодних грошових коштів. Після чого ОСОБА_5 здійснив перереєстрацію транспортного засобу з юридичної особи на себе та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, де зазначений як його власник.

Допитаний з даного приводу ОСОБА_4 повідомив, що він дійсно домовлявся з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про підбір та використання автомобіля, проте останній досить тривалий час займався підбором автомобіля та в подальшому він сплатив ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 8000 Євро та залишився винним грошові кошти в сумі 500 Євро. Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що грошові кошти в сумі 8000 Євро передав до придбання автомобіля, а решту грошових коштів вирішив не передавати, оскільки був невдоволеним тривалим проміжком часу підбору автомобіля.

24 січня 2019 року під час проведення огляду ділянки, яка знаходиться біля будинку №18 по вул. Партизанській в м. Біла Церква Київської області, було виявлено автомобіль "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_3 , який було вилучено до Білоцерківського ВП в якості речового доказу.

24.01.2019 автомобіль марки "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_4 постановою слідчого у відповідності до ст.98, 100, 1 10 КПК України визнано речовим доказом із зазначенням місця його зберігання, а саме на майданчику Білоцерківського ВП, що знаходиться за адресою: Київська область м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3.

Вищезазначений автомобіль має доказове значення у кримінальному провадженні та необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Крім того, є достатні підстави вважати, що вищевказаний автомобіль є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а тому є необхідність в накладенні арешту на заначений автомобіль.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у його задоволенні у зв`язку з його безпідставністю та необгрунтованістю.
Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Зважаючи, що ОСОБА_5 осіб не прибув до судового засідання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без його участі.
Дослідивши зазначене клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, виходячи з наступного.
У провадженні СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0004614 від 11.12.2018 року за фактом самоправства щодо майна належного ОСОБА_5 , а саме автомобіля марки "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_1 .
Даний факт 11 грудня 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004614 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 грудня 2018 року до Білоцерківського ВП з письмовою заявою звернувся ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 в якій просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , який в жовтні 2017 року взяв у користування автомобіль марки "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності та до цього часу не повертає, чим спричинив останньому майнової шкоди на загальну суму 7000 євро.

Вищезазначений автомобіль є обєктом правопорушення, та з метою запобігання його незаконного переоформлення на третіх осіб на території України має бути арештованою для подальшого проведення слідчих дій.
Згідно ст.ст. 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що з метою збереження речових доказів, припинення злочинної діяльності, а також попередження нанесення, майбутніх збитків, що можуть бути заподіяні неправомірними діями особами, що фактично здійснюють розпорядження автомобілем марки "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_1 , слідчий вважає, що наявні всі підстави для накладення арешту на вказане майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, шо були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2. ст. 172 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Так, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно особи слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження причетності цієї особи вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Між тим, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не привів у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно.
Так, в судовому засіданні було встановлено, що в провадженні СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0003823, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_5 про вчинення відносно нього шахрайства ОСОБА_4 , який шляхом обману заволодів автомобілем маркиBMW Х5" д.н.з. НОМЕР_1 .
Слідчим суддею також встановлено та вбачається з матеріалів клопотання, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду у справі № 357/11208/18, 1-кс/357/4387/18 від 05 жовтня 2018 року, на автомобіль марки "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_1 було накладено арешт за клопотанням старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 та передано у користування ОСОБА_4 та ОСОБА_9 із забороною відчуження вказаного автомобіля.

Проте, ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської обалсті від 30 жовтня 2018 року за клопотанням ОСОБА_5 було скасовано арешт на автомобіль марки "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської обалсті від 05 жовтня 2018 року.

Під час досудового розслідування, що розпочалося ще у грудні 2018 року фактично не було проведено жодних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на розслідування наведеного кримінального правопорушення, його припинення та встановлення причетних до його вчинення осіб.
Натомість, у даному випадку накладення арешту на автомобіль марки "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 окрім того, що не зможе забезпечити мету збереження речових доказів та не відповідає встановленим завданням арешту, а також обмежить волевиявлення власника, оскільки призведе до неможливості вільного розпорядження належним йому майном у встановленому законодавством України порядку.
Крім того, оскільки матеріали клопотання не містять відомостей щодо пред`явлення жодній особі підозри в межах кримінального провадження № 0004614, матеріали клопотання не містять відомостей щодо пред`влення ОСОБА_5 цивільного позову, тому слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, попри вимогу п. 5 ч. 2 ст. 171 КПК України що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, заявник долучені до клопотання матеріали жодним чином не завірив, тим самим, не надав слідчому судді належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у провадженні обставин регламентованих ст. 170 - 171 КПК України.
Тобто, у судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить законних правових підстав для арешту майна, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для володільця майна, адже однозначно порушує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема юридичної.
За таких обставин, слідчий суддя враховувати вказану у клопотанні правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави вважати, що майно на яке необхідно накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у статті 171 цього Кодексу, тобто відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Тимчасове вилучене майно, згідно протоколу огляду від 24.01.2019 року, а саме: автомобіль марки "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_5 - повернути за належністю ОСОБА_4 ..
Керуючись ст.ст.170 -173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_7 , у матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004614 від 11.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучена майно- відмовити.
Тимчасове вилучене майно згідно протоколу огляду від 24.01.2019 року, а саме: автомобіль марки "BMW Х5" д.н.з. НОМЕР_5 - повернути за належністю ОСОБА_4 ..
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.
Повний текст ухвали проголошено 04.02.2019 року о 08 годині 45 хвилин.

Слідчий суддяОСОБА_1