Справа №463/7623/18
Провадження №1-кс/463/28/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова
Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання службовою особою ТУ ДБР у м. Львові до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою про зобов`язання службовою особою ТУ ДБР у м. Львові до вчинення дій після отримання їх заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.12.2018 року суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 , передбаченого ч.1 ст. 384 КК України. Просять зобов`язати службову особу ТУ ДБР у м. Львові внести зазначені відомості до ЄРДР. Скаргу мотивують тим, що подали до ТУ ДБР у м. Львові заяву про вчинення злочину суддею ОСОБА_6 . Однак у визначені в ст. 214 КПК України строки заяву не зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, про результати розгляду заявникам не повідомлено.
В судовому засіданні скаржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подану скаргу підтримали з мотивів викладених в ній, просять скаргу задовольнити. Додатково вказали, що вони впевнені в тому, що суддя ОСОБА_6 надала завідомо неправдиві покази.
Представник ТУ ДБР у м. Львові заперечив проти задоволення скарги. Вказав, що дійсно на адресу ТУ БДР у м. Львові надійшла вказана скарга від скаржників, і у відповідності до вимог чинного законодавства України, вона була скерована до прокуратури Львівської області для долучення до матеріалів кримінального провадження №0000099 і перевірки відомостей в рамках даного кримінального провадження по фактах викладених у скарзі.
Заслухавши пояснення скаржників, представника ТУ ДБР у м. Львові, дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного.
За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Водночас, як зазначено вище, що стосується законодавчої процедури розгляду таких заяв правоохоронними органами, то після отримання відповідної заяви, відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання такої заяви, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Аналогічна норма міститься і у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженому наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 6 квітня 2016 року.
Так, згідно з п. 1 розділу 3 зазначеного вище Положення, внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме заява, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.
Крім того, норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.
Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.
Отже, досудове розслідування розпочинається вже з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідальність за ст. 384 КК України настає, якщо показання свідка є неправдивими, тобто повністю або частково не відповідають дійсності.
З заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.12.2018 року про вчинення суддею ОСОБА_6 кримінального правопорушення вбачається, що скаржники стверджують, що під час допиту судді ОСОБА_6 в якості свідка вона надала завідомо неправдиві показання, щодо свого перебування в нарадчій кімнаті. Факт надання правдивих чи завідомо неправдивих показань мав перевірити слідчий під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні в якому такий свідок надав показання, а відтак незгода учасників кримінального провадження з показаннями іншої сторони поданими під час досудового розслідування не може в даному випадку слугувати висновком, що інша сторона надала завідомо неправдиві показання.
Проте скаржники під час розгляду скарги не надали належних та допустимих доказів, які б підтверджували доводи того, що свідок суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 могла скоїти злочин, передбачений ст. 384 КК України.
Тому правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - відсутні.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги про зобов`язання уповноваженої особи внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.12.2018 року, у відповідності до ст. 214 КПК України.
Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання службовою особою ТУ ДБР у м. Львові до вчинення дій - відмовити.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1