Справа № 640/4529/19
н/п 1-кс/640/3214/19
"06" березня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи головним інженером та фактичним власником ПП «Фасад-Сервіс», яке розташоване за адресою: м. Харків, пр. Науки, 27-Б, офіс 606, в належних його дружині ОСОБА_6 нежитлових приміщеннях, та має юридичну адресу: АДРЕСА_2 , в належній його дружині ОСОБА_6 , її матері ОСОБА_7 та її сестрі ОСОБА_8 житловій квартирі, умисно, із корисливих спонукань, з метою заволодіння коштами державного бюджету України, виділеними на закупівлю та виконання робіт «Реконструкція майнового комплексу під ХЦПТО ДСЗ з розміщенням додаткових будівель та споруд по АДРЕСА_3 . Будівництво гуртожитку. Корпус «А», фундаменти корпусу «Б» та фундаменти вестибюля (вхідної групи). ІІІ черга 4 пусковий комплекс. Коригування.», у період часу з 22 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року, діючи за попередньою змовою у складі створеної та очоленої ним групи із директором ПП «Фасад-Сервіс» ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, порушуючи свої повноваження та використовуючи організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарчі функції всупереч інтересам служби для незаконного обертання державних грошових коштів на власну користь та на користь інших осіб, здійснив їх незаконне обертання в особливо великих розмірах на загальну суму 7 677 234 грн., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, поєднане зі службовим підробленням офіційних документів шляхом внесення в них завищених обсягів фактично виконаних робіт та вартість будівельних матеріалів, що підтверджено висновком комплексної економічної і будівельно-технічної експертизи № 72/73 від 21.08.2018, чим було завдано матеріальну шкоду Державі в особі Харківського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості.
Тобто, у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, тобто службове підроблення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .
Як зазначено слідчим, в ході досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних, які вказують на факт вчинення ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення, а саме підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, підтверджується наступними даними:
- договір підряду №Д-01 від 07.12.2016 між ХЦПТО та ПП «Фасад-Сервіс» з додатками та додатковими угодами;
- договір № 231201 відповідального зберігання майна від 23.12.2016 між ТОВ «Сонкей» та ПП «Фасад-Сервіс» з актами приймання-передачі майна та видатковими накладними на загальну суму 6 304 917 грн.;
- акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року від 23.12.2016;
- висновок ГУ ДФС у Харківській області від 12.03.2018 про результаті дослідження фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «Сонкей» та ПП «Фасад-Сервіс» за грудень 2016 року;
- висновок товарознавчої експертизи № 5658 від 21.01.2018 щодо вартості алюмінієвої композитної панелі;
- висновок комплексної економічної та будівельно-технічної експертизи №72/73 від 21.08.2018 щодо завищення об`ємів виконаних робіт на загальну суму 7 677 234 грн.;
- виписка з протоколу НСРД;
- виписка по банківському рахунку ПП «Фасад-Сервіс»;
- наказ про призначення ОСОБА_5 в ПП «Фасад-Сервіс»;
- посадова інструкція ОСОБА_5
27 лютого 2019 року о «12» год. «40» хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
Як зазначено слідчим, потерпілою юридичною особою ХЦПТО ДСЗ заявлено цивільний позов на суму матеріальних збитків у розмірі 7 677 234 грн.
Крім того, санкцією ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Право власності ОСОБА_5 на майно, що належить арештувати, підтверджується інформаційною довідкою з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 158216208 від 02.03.2019, інформаційною довідкою АРМОР стосовно автомототранспорту, обліковою карткою приватного ТЗ.
Слідчим зазначено, що з метою можливої конфіскації майна як виду покарання, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), орган досудового розслідування просить застосувати під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного у клопотанні майна, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд поданого нею клопотання без її участі у зв`язку зі службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 , власник майна, у судове засідання не викликався, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 України, 27.02.2019 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а тому з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (заявленого цивільного позову), а також можливої конфіскації майна, що передбачає санкція частини п`ятої статті 191 Кримінального кодексу України, вважає за доцільне накласти арешт на зазначене у клопотанні слідчого рухоме та нерухоме майно, належне підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності, шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
- житловий будинок АДРЕСА_1 ;
- автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, д.н.з. НОМЕР_2 , 2016 р.в.;
- автомобільVOLVO XC70, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 р.в., -
шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1