Справа № 212/7269/18
1-кп/214/273/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002019 від 15.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187,ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_7 за ч.1 ст. 355 КК України,
сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 його представник - ОСОБА_10 обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,-
встановив:

Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки останні вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, можуть переховуватись від суду, оскільки не працюють, отже не мають міцних соціальних зв`язків. Також обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не мають постійного заробітку, окрім того ОСОБА_5 є особою раніше судимою, тому вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Потерпілий не заперечував проти продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 та вважав за необхідне змінити запобіжнй захід ОСОБА_6 .
Представник потерпілого поклався на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 його захисник ОСОБА_12 , кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_13 просили відмовити у задоволенні клопотання, вважаючи за необхідне змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 при вирішенні клопотання прокурора поклалися на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність та доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виходячи з наступних підстав.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, не працюють, постійного доходу не мають, можуть переховуватись від суду, вчинити інше правопорушення, також обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відомо місце проживання потерпілого, що вказує на можливість незаконного впливу на нього. Крім того, ОСОБА_5 не одружений, раніше судимий.
Виходячи із встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та впливати на потерпілого.
Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що прокурором доведені обставини, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою, а отже наявні підстави та доцільність продовження терміну тримання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою строком на шістдесят днів.
Слід також врахувати, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Разом з тим, приймаючи вказане вище рішення, хоча судом і враховані посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про наявність у нього постійного місця проживання, неповнолітньої дитини, престарілої матері, однак вони не спростовують наявності ризиків за встановлених вище обставин.

За вище вказаних обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають до задоволення.
Керуючись ст. ст. 110, 369, 371 КПК України, суд, -
ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187,ч.3 ст. 357, ч.3 ст. 289 КК України строком на 60 днів, тобто строком до 13 травня 2019 року включно.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187,ч.3 ст.289 КК України строком на 60 днів, тобто строком до 13 травня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді
ОСОБА_2

ОСОБА_3