КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року,відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні доньку 2004 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 194КК України.

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 24 лютого 2019 року.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, внаслідок вчинення яких було заподіяно шкоду у великих розмірах, їх суспільну небезпечність, вчинення злочинів організованою групою із застосуванням вибухових пристроїв та бойових припасів, роль підозрюваного у вчиненні злочинів, дані про особу підозрюваного, на підставі чого дійшов висновку про існування високих ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку із зазначеним, матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки по справі необхідно виконати процесуальні дії, без яких не можливо закінчити досудове розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що матеріали додані слідчим до клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 не містять даних про безпосередньо ОСОБА_6 злочинну діяльність. На думку захисника оголошена ОСОБА_6 підозра ґрунтується на припущеннях, тобто є необґрунтована.

Зазначає, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає у м. Києві, має постійне місце роботи, одружений, має малолітню доньку.

Вважає, що у клопотанні про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_11 та в ухвалі, як орган досудового слідства так і слідчий суддя не навели достовірного обґрунтування реально існуючих ризиків, та не розглядали можливість застосування альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, що є істотним порушенням норм процесуального законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисників щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін а апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, при цьому апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії п. 153).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, відділом слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0003970 від 09.04.2018 року за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст.263, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 206 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст.263 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч. 2 ст. 194, ч. 4. ст. 296 КК України, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206 КК України.
01.11.2018 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01.11.2018 ОСОБА_6 вручено повідомлення по підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України.

03.11.2018 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.12.2018.

18.12.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.194 КК України.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.12.2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003970 від 09.04.2018 року продовжено до шести місяців, тобто до 27.04.2019 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочинів, обставини їх вчинення, вік та стан здоров`я підозрюваного, відомості щодо соціальних зв`язків ОСОБА_6 те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2004 року народження, його майновий стан, що втім не зменшує існуючих ризиків, а також ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходом запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів із застосуванням із застосуванням вибухових пристроїв та бойових припасів, використання яких передбачає насильство.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.

Посилання захисника на те, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.

Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини повторює, що для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, Series A no. 145-B, pp. 29-30, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murrayv. theUnitedKingdom, judgment of 28 October 1994, Series A no. 300-A, p. 27, § 55). Проте вимога щодо підозри повинна мати обґрунтовані підстави, що становить суттєву частину механізму захисту від свавільного арешту або затримання. Водночас наявність щирої впевненості є недостатньою для обґрунтування підозри. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 24 лютого 2019 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/930/2019
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_25
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1