У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000439.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26.04.2019 р., з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених в ухвалі про обрання запобіжного заходу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 відмовити.
У разі залишення запобіжного заходу без змін, зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм КПК України та міжнародного права.
Апелянт посилаюсь на Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 26.11.2010 р. вважає, що зареєстрований єдиний унікальний номер судового провадження за клопотанням слідчого про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не відповідає цьому номеру у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу, у зв`язку з чим клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою неможливо було розглядати в іншій справі, а відтак рішення є незаконним.
Вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність обґрунтованої підозри та наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Стверджує, що докази у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, зібрані з грубим порушенням вимог закону.
Звертає увагу на те, що потерпілий ОСОБА_8 в протоколах допиту не зазначає, що ОСОБА_5 особисто приїжджав до нього та вимагав грошові кошти. Протоколи впізнання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 потерпілим ОСОБА_8 не доводить винуватості ОСОБА_5 .
Вважає, що ризики на які посилається сторона обвинувачення є недоведеними, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, в м. Миколаєві, намірів переховуватись не має.
Ризик знищення речей і документів спростовується тим, що досудовим розслідуванням вже проведенні всі обшуки та вилучені всі речі.
Незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_5 не має можливості, оскільки підозра незаконна, і це підтверджується показаннями самого потерпілого.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не підтверджується, оскільки досудовим слідством проведені всі необхідні слідчі дії.
Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, спростовується тим, що відсутні інші повідомлення про підозру ОСОБА_5 .
Слідчий суддя не врахував того, що сторона захисту просила обрати відносно ОСОБА_5 , який мешкає в м. Миколаєві разом із цивільною дружиною, яка вагітна та потребує його догляду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Апелянт вважає, що, визначаючи розмір застави, слідчий суддя не врахував майнового стану підозрюваного та не навів підстав визначення саме такого розміру застави, а визначений розмір застави, є завідомо непомірним для ОСОБА_5 , що призводить до неможливості його виконання.
В даному випадку, на думку захисника, можливе визначення застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідатиме нормам міжнародного права та практиці Європейського суду з прав людини.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області, перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000439, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України за наступних обставин.
ОСОБА_5 з попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 висловив потерпілому ОСОБА_8 вимогу передачі 3 000 доларів США за неіснуючий борг з погрозою заподіяння тілесних ушкоджень. Вказана вимога та погрози висловлювалися 06.12.2018 р. в період з 15.12.2018 по 03.01.2019 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_9 неодноразово з метою залякування телефонували потерпілому, 18.12.2018 р., 20.12.2018 р., 26.12.2018 р. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 особисто з цією метою приїздили до потерпілого за місцем роботи, внаслідок чого потерпілий змушений був погодитись на висловлену вимогу та 03.01.2019 р. за місцем роботи в АДРЕСА_2 передав ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 54 500 грн.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.01.2019 р. відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03.03.2019 р., з визначенням застави у розмірі 500 000 грн.
26.02.2018 р. слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області звернувся до слідчого судді, за погодженим з прокурором клопотанням про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, врахувавши, що додані до клопотання матеріали, в тому числі показання потерпілого щодо вимагання у нього грошових коштів у сукупності із фактом отримання грошових коштів ОСОБА_5 , свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про існування яких свідчать ті обставини, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, місцезнаходження інших осіб, що приймали участь у вчиненні злочину, не встановлено, слідчий суддя дійшов висновку, що ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, на теперішній час не зменшились.
Продовження строку тримання під вартою мотивовано необхідністю проведення ряду процесуальних дій, вчинення яких до закінчення строку дії попередньої ухвали про запобіжний захід не можливо, зокрема розсекретити матеріали негласних слідчих розшукових дій, розшукати свідків та допитати, з метою перевірки версії сторони захисту, виконати вимоги ст. 290 КПК України. скласти обвинувальний акт.
Враховуючи обґрунтованість підозри, збереження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час досудового слідства та судового розгляду по кримінальному провадженню, виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а тому вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою до 26.04.2019 р. з урахуванням об`єму необхідних слідчих дій.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що
- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, отже при продовженні строку тримання під вартою, слідчий суддя та суд повинні керуватись вимогами кримінального процесуального закону, якими визначається порядок застосування запобіжних заходів в тому числі і тримання під вартою.
Вказані вимоги закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.

Так, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, а саме про необхідність проведення певних процесуальних дій, з урахуванням чого, строк досудового розслідування ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.02.2019 р. продовжений до чотирьох місяців.

Перевіривши доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, слідчий суддя встановив, що наведені доводи є обґрунтованими викладені у клопотанні та встановлені на час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, не зменшились та існують на даний час.
Слідчий суддя врахував конкретні обставини кримінального провадження, та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які дозволять менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, який є тяжким злочином, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, не працює, намагався втекти з місця вчинення злочину, при цьому, тікаючи, викинув отримані від потерпілого імітаційні грошові кошти, знає місце мешкання потерпілого. Сукупність наведених обставин, на думку апеляційного суду, є достатніми для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики перешкоджання встановленню істини в справі та переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, не зменшились.
З огляду на наведене твердження захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження.

Доводи апелянта про незаконність оскаржуваної ухвали, через невірну реєстрацію матеріалів клопотання слідчого та невірного визначення номеру кримінального провадження не приймаються до уваги, оскільки таке порушення якщо і мало місце, проте, виходячи із вимог ст. 409 КПК України, не є самостійною підставою для скасування судового рішення.

Вагітність дружини, доказів на підтвердження чого апелянтом не надано, з огляду на характер, вид та обставини вчиненого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , не зменшує встановлених ризиків та не є визначальним аргументом, який давав би можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Твердження апелянта про те, що стороною обвинувачення не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами клопотання.

Не заслуговують на увагу й доводи апелянта про визначення завідомо непомірного розміру застави для підозрюваного, оскільки з урахуванням того, що заявлені ризики встановлені слідчим суддею на час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, за наявності обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного, під вартою, слідчий суддя, ну думку апеляційного суду, дійшов вірного висновку про необхідність залишення без змін визначеного ОСОБА_5 , ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.01.2019 р. розміру застави, який буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, або переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ___________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3