ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/107/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 641/7569/17/18 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.10.2018, якою накладено арешт на тимчасове вилучене у підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, -

в с т а н о в и л а :

25.09.2018 до слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Слобідського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000125 від 20.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 23.09.2018 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про те, що він підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, а саме незаконний збут наркотичних засобів вчинений за попередньою змовою групою осіб.

23.09.2018 на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.09.2018 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне:

1. Мобільний телефон SAMSUNG mod SM I 105 HDS imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 ;
2. Мобільний телефон SAMSUNG GT imei1 НОМЕР_3 , imei2 НОМЕР_4 ;
3. Мобільний телефон HTC imei1 НОМЕР_5 , imei2 НОМЕР_6 ;
4. Мобільний телефон NOKIA x1-01 imei1 НОМЕР_7 , imei2 НОМЕР_8 , разом з сім картами «Київстар»;
5. Мобільний телефон NOKIA N series$
6. Ноутбук «LENOVO ideapad S110» p/n НОМЕР_9 ;
7. Ноутбук «LENOVO» s/n НОМЕР_10 ;
8. Банківська картка «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_11 ;
9. Sim карта life;
10. 15 згортків з речовиною білого кольору, замотані в полімерну плівку.
Крім того, 23 вересня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2018 року проведено обшук в автомобілі Renault logan сірого кольору, номер шасі НОМЕР_12 , д.р.н. « НОМЕР_13 », 2011 року випуску, який належить підозрюваному ОСОБА_8 , в ході якого вилучено зазначений автомобіль.
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене під час обшуків має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та може бути використано в якості доказів, тому з метою проведення судових експертиз та інших слідчих дій, які потребують значеного часу, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене у підозрюваного ОСОБА_8 майно.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.10.2018 задоволено клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_10 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Накладено арешт на тимчасово вилучене 23.09.2018 у підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, яке має значення для подальшого досудового розслідування кримінального правопорушення в якості доказів, а саме:

1. Мобільний телефон SAMSUNG mod SM I 105 HDS imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 ;
2. Мобільний телефон SAMSUNG GT imei1 НОМЕР_3 , imei2 НОМЕР_4 ;
3. Мобільний телефон HTC imei1 НОМЕР_5 , imei2 НОМЕР_6 ;
4. Мобільний телефон NOKIA x1-01 imei1 НОМЕР_7 , imei2 НОМЕР_8 , разом з сім картами «Київстар»;
5. Мобільний телефон NOKIA N series$
6. Ноутбук «LENOVO ideapad S110» p/n НОМЕР_9 ;
7. Ноутбук «LENOVO» s/n НОМЕР_10 ;
8. Банківська картка «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_11 ;
9. Sim карта life;
10. 15 згортків з речовиною білого кольору, замотані в полімерну плівку;
11. автомобіль Renault logan сірого кольору, номер шасі НОМЕР_12 , д.р.н. « НОМЕР_13 », 2011 року випуску, який належить підозрюваному ОСОБА_8 .
Не погодившись з вказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в повному обсязі.

В обґрунтування зазначала, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність достатніх підстав вважати, що вказане в ухвалі про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому, прийнятого слідчим процесуального рішення про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні надані матеріали не містять, а тому посилання, як органну досудового розслідування, так і суду першої інстанції на наявність правових підстав, передбачених частиною 3 статті 170 КПК України, є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Вважала, що законодавчо визначених підстав для арешту автотранспортного засобу також немає, оскільки згідно протоколу від 23.09.2018 обшуку автомобіля Renault logan, держ. Номер НОМЕР_13 , в автомобілі речей, зазначених в ухвалі суду не виявлено. Автомобіль вилучено цього ж дня, однак його належне опечатування зроблено не було. Власник ОСОБА_8 не розписувався на жодній бірці. Таким чином, у зв`язку із порушенням в ході вилучення автомобіля, він є неналежним речовим доказом.
Вислухавши доповідь судді, пояснення адвоката, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Слобідського ВП ГУНП України в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 від 20.10.2017 за частиною 2 статті 307 КК України.

Приймаючи рішення про накладення арешту на тимчасово вилучене 23.09.2018 у підозрюваного ОСОБА_8 майно, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені, під час обушку предмети підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одних із яких є накладення арешту на майно.

Також судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень статті 174 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність правових підстав, передбачених частиною 3 статті 170 КПК України, для арешту майна не підтверджені матеріалами справи.

За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам частини 1 статті 173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст.ст. 392, 405, 407, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 відхилити.
Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.10.2018 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді