Справа № 215/4588/18
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження за № 0001575, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2018 р. за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолово Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, маючого неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого,

зареєстрованого: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2018 р., близько 17-00, ОСОБА_4 будучи працівником ТОВ «Кривбаспромобладнання», а саме перебуваючи на посаді слюсаря та знаходячись на своєму робочому місці, а саме ЦВО-1 ПрАТ «Північний ГЗК» в м. Кривому Розі, скориставшись відсутністю очевидців, з метою таємного викрадення чужого майна, взяв з купи окатишів два колосники марки к.01.611А, зносом 10%, вартістю 576 грн., які придатні для подальшого використання, та поклав їх до своєї сумки і намагався залишити територію ЦВО-1 ПрАТ «Північний ГЗК». Однак, ОСОБА_4 свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони ТОВ «Охоронне агентство «БАРС».

Ці умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Під час досудового розслідування досягнуто угоди від 26.09.2018 р. у кримінальному провадженні № 0001575, між потерпілим ПАТ «Північний ГЗК» та підозрюваним ОСОБА_4 про примирення за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України за умовами якої:

1. Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі, висунутої йому 25.09.2018 р. підозри у судовому провадженні.

2. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Обвинуваченому ОСОБА_4 при укладанні угоди роз`яснені правила ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України, та підтвердив добровільність укладення угоди.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину, щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст. 474 ч. 5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався поясненнями обвинуваченого, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Укладена угода повністю відповідає вимогам ст. 469 ч. 3 КПК України, та може бути затвердженою судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості та примирення. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Представник потерпілого підтримала угоду та погодилась з видом і розміром покарання, визначеного угодою про примирення.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 26 вересня 2018 р. у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001575 від 04.09.2018 р. між потерпілим Приватним акціонерним товариством «Північний ГЗК» та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити узгоджене сторонами покарання за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Речові докази: - два колосника марки к.01.611А, зносом 10%, які придатні для подальшого використання, та які зберігаються у майстра дільниці ЦВО-1 ПрАТ «Північний ГЗК» - ОСОБА_6 , передати Приватному акціонерному товариству «Північний ГЗК».
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати: 572 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом тридцяти днів з дня проголошення:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: