Ухвала
Іменем України
01 квітня 2019 р.

м. Київ
провадження № 51-1537 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року, щодо ОСОБА_5 .
Суть питання та встановлені судом обставини
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на постановлені відносно ОСОБА_5 судові рішення, в якій просить їх змінити, а саме: не призначати ОСОБА_5 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а також зменшити розмір відшкодування моральної шкоди стягнутої з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 до 100 000 грн.

Мотиви Суду

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому, відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Разом із цим, за вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Також, частиною 5 статті 427 КПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Усупереч вищезазначеної вимоги захисник ОСОБА_4 не долучив копію оскаржуваної ухвали Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року.
У зв`язку з відсутністю оскаржуваного судового рішення Суд позбавлений можливості визначитись, що касаційна скарга подана із дотриманням вимог ч. 1 ст. 424 та ч. 2 ст. 426 КПК України, а саме подана після перегляду рішення в апеляційному порядку та в установлений законом строк, тому не можна вирішити питання, чи є вона предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року, щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_3