ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1432/18 Номер провадження 11-сс/814/15/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0000534 за апеляційною скаргою прокурора Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 2 жовтня 2018 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно власником якого є Державне підприємство «Полтавський облавтодор`ВАТ «ДАК`Автодор» у кримінальному провадженні № 0000534 від 28.09.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував відсутність: обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, доказів щодо предмету злочину, а саме піску, зазначеного у клопотанні (не зазначений напрям використання чи видобування родовища корисної копалини (піску) загальнодержавного значення, який визначається рішенням Державної комісії по запасах корисних копалин, цивільного позову. Крім того при прийнятті такого рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено суду необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження,про який ідеться в клопотанні,що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи,якій належить майно,що є правові підстави для такого арешту,а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумним і спів мірним із завданням кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, а саме: навантажувач марки «Амкодор 332 С-01» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить Державному підприємству «Полтавський облавтодор» м. Лохвиця вул. Шевченка, 108, Полтавська область, у ковші якого мається пісок, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; подорожній лист №942; ключі до замка запалення транспортного засобу, вантажний автомобіль марки «КРАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові якого маються залишки піску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить Державному підприємству «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автодор»; вантажний автомобіль марки «КРАЗ» д.н,з. НОМЕР_5 , в кузові якого маються залишки піску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить Державному підприємству «Полтавський облавтодор» м. Лохвиця вул. Шевченка, 108, Полтавська область; два насипи піску: насип №1 ширина 4 м., довжина 7 м., висота 1,5 м.; насип №2 загальна ширина 8,6 м., довжина 15,7 м., висота пісків 2,2 м., 2,2 м., 1,5 м., 1,65 м., 1,5 м., 1,6 м., 1,5 м., які будуть зберігатися на території Державного підприємства «Полтавський облавтодор» філія «Лохвицький райавтодор» м. Лохвиця вул. Шевченка, 108, Полтавська область та у камері зберігання речових доказів Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Гоголя, 19, м. Лохвиця Полтавської області.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що вказане майно на яке слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт є речовими доказами, оскільки використовувались для перевезення речовини, тобто були засобом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.Накладення арешту на майно необхідне для дослідження, встановлення та підтвердження або спростування факту порушення правил охорони надр.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив накласти арешт на транспорті засоби шляхом заборони їх відчуження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Під час апеляційного розгляду встановлено, СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області проводить досудове розслідування кримінального провадження №0000534 від 28.09.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, за фактом незаконного видобування та вивезення піску невстановленими особами за допомогою трактора та вантажних автомобілів за межами с. Ісківці Лохвицького р-ну.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, слідчий зазначив, що воно визнано по даному кримінальному провадженні речовим доказом, відповідно до постанови слідчого Лохвицького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Обєктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України виражається в таких діяннях:

у порушенні встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля;

у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

Порушення встановлених правил використання надр це дії осіб, які здійснюють користування надрами на законних підставах, проте допускають при цьому порушення, що забезпечують безпеку людей і надр.

Незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення це здійснення їх видобування без відповідного дозволу.

При цьому видобування передбачає дії, які полягають у вилученні з родовища корисних копалин.

Матеріали кримінального провадження не містять жодних об`єктивних даних щодо наявності факту незаконного видобування корисних копалин (піску),внаслідок чого створено небезпеку для життя, здоровя людей чи для довкілля.

Крім того, жодних доказів належності цього піску до корисних копалин загальнодержавного значення матеріали провадження не містять і в клопотанні слідчого та в апеляційній скарзі прокурора не наведено.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12 грудня 1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загального державного та місцевого значення» пісок віднесено до корисної копалини загальнодержавного значення - «сировина формувальна та для грудкування залізорудних концентратів» та «сировина вогнетривка», а також до корисної копалини місцевого значення «сировина піщано-гравійна». При цьому, згідно з приміткою до вказаного переліку, напрям використання родовища корисної копалини загальнодержавного значення визначається рішенням Державної комісії по запасах корисних копалин.

В наданих суду матеріалах відсутні дані про наявність відповідного рішення уповноваженого органу про напрям використання родовища піску, як корисної копалини загальнодержавного значення.

Отже, слідчим та прокурором, всупереч вимогам ч.3 ст.132 КПК України, не доведено: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України і те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи Державному підприємству «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автодор», про який ідеться в клопотанні слідчого, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження та про що обґрунтовано зазначив слідчий суддя.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає визначених законом підстав для накладення арешту на майно, а саме: навантажувач марки «Амкодор 332 С-01» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить Державному підприємству «Полтавський облавтодор» м. Лохвиця вул. Шевченка, 108, Полтавська область, у ковші якого мається пісок, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; подорожній лист №942; ключі до замка запалення транспортного засобу, вантажний автомобіль марки «КРАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові якого маються залишки піску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить Державному підприємству «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автодор»; вантажний автомобіль марки «КРАЗ» д.н,з. НОМЕР_5 , в кузові якого маються залишки піску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить Державному підприємству «Полтавський облавтодор» м. Лохвиця вул. Шевченка, 108, Полтавська область; два насипи піску: насип №1 ширина 4 м., довжина 7 м., висота 1,5 м.; насип №2 загальна ширина 8,6 м., довжина 15,7 м., висота пісків 2,2 м., 2,2 м., 1,5 м., 1,65 м., 1,5 м., 1,6 м., 1,5 м., які будуть зберігатися на території Державного підприємства «Полтавський облавтодор» філія «Лохвицький райавтодор» м. Лохвиця вул. Шевченка, 108, Полтавська область та у камері зберігання речових доказів Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Гоголя, 19, м. Лохвиця Полтавської області, про що просить в апеляційній скарзі прокурор.

Рішення слідчого судді належним чином вмотивоване, істотних порушень кримінального процесуального закону не встановлено, тому відсутні підстави для його скасування.

За таких обставин ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційні вимоги - не підлягають задоволенню.
Керуючись, ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 2 жовтня 2018 року про відмову у накладенні арешту на майно - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4