ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/3371/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/465/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження №0001089 за апеляційною скаргою прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 . Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 06 лютого 2019 року.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, начальник Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 грудня 2018 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Автор апеляційної скарги посилається на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що слідчим суддею не дотримано вимог ст.178 КПК України та не враховано вагомість доказів про вчинення підозрюваною умисного тяжкого злочину, репутацію підозрюваної, яка вчинила злочин будучи в стані алкогольного сп`яніння, не має міцних соціальних зв`язків, непрацевлаштована, не оспорює нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, ухилялась від органів досудового розслідування: вказувала невірну інформацію про місце свого перебування, не з`являлася до слідчого для отримання клопотання про застосування запобіжного заходу.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. До початку розгляду апеляційної скарги надав клопотання про проведення судового засідання за його відсутності. Відсутність прокурора в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України не є перепоною для проведення апеляційного розгляду.
Вислухавши доповідь судді, думку підозрюваної та її захисника, які вважали за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, Зміївським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001089 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України (а.с.1).
30 листопада 2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України (а.с.20-22).
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваної свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід домашній арешт, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчим суддею вивчалась особа підозрюваної та враховано, що остання раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, родину, не вважає доцільним застосовати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні апеляційної інстанції підозрювана вказала, що раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, на даний час непрацевлаштована, оскільки здійснює нагляд за бабусею та дідусем, які за станом здоров`я потребують постійного нагляду та піклування, вчинила кримінальне правопорушення з метою захисту себе та свого чоловіка від потерпілого, не знищувала, не приховувала та не спотворювала будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не впливала та не має наміру впливати на потерпілого, свідків, експерта та спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим в клопотанні, прокурором в судовому засіданні районного суду та в апеляційній скарзі не доведено недостатність застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених ризиків, необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, поклавши на підозрювану обов`язок, передбачений п.1 ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, які в цілому відповідають вимогам ст.196 КПК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неявки підозрюваної до слідчого були предметом розгляду слідчого судді, враховані нею при обранні запобіжного заходу. Доводи щодо наявності ризику передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки існування зазначеного ризику в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу заявлене не було.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 грудня 2018 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 грудня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді