справа № 588/2167/18
провадження № 1-кп/588/30/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тростянці обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному 21.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радивонівка Якимівського району Запорізької області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, працюючого охоронцем ТОВ «Альянс», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.11.1996 Якимівським районним судом Запорізької області за частиною 3 статті 140, частиною 3 статті 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 13.03.1997 Якимівським районним судом Запорізької області за частиною 2 статті 140, частиною 3 статті 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 03.12.2003 Якимівським районним судом Запорізької області за частиною 1 статті 121 КК України до 5 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у точно невстановлений досудовим слідством час, у вечірній період доби, проходячи повз магазину «Продуктова хатка», що по вул. Харківська, 3 у с. Боромля Тростянецького району Сумської області, помітив, що у конструкції для стоянки велосипедів біля цього магазину знаходилися два велосипеди марки «Аіст» та марки «Україна», на викрадення яких у нього раптово виник корисливий умисел.

Реалізуючи свій прямий корисливий умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи таємно по відношенню до власників та інших осіб, скориставшись вільним доступом до велосипедів, які не були пристебнуті на спеціальні замикаючі пристрої, ОСОБА_4 відвів в сторону від магазину велосипед «Аіст» належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинивши таким чином його таємне викрадення. Отримавши можливість розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_4 відвів велосипед до себе додому, у господарство в АДРЕСА_2 , де і залишив його. Після чого, керуючись єдиним продовжуваним умислом на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 повернувся до магазину «Продуктова хатка» та діючи таємно відвів у сторону від магазину і другий велосипед марки «Україна», належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинивши таким чином його таємне викрадення. Отримавши можливість розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_4 також поїхав на вказаному велосипеді у господарство за власним місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де і залишив його.

Маючи можливість розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_4 наступного дня викрадений велосипед «Аіст» заховав на горищі будинку вказаного господарства, а велосипед «Україна» розібрав, розпорядившись таким чином викраденим майном.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/3545 від 30.11.2018 вартість викраденого велосипеда «Аіст» становить 1100 грн. 00 коп., а вартість викраденого велосипеда «Україна» становить 950 грн. 00 коп.

Таким чином, вчиняючи викрадення двох велосипедів, ОСОБА_4 завдав потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2050 грн. 00 коп.

Таке діяння ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення від 22 грудня 2018 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_4 визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, та вибачитись перед потерпілими.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за частиною 2 статті 185 КК України, ураховуючи наявність трьох пом`якшуючих вину обставин, із застосуванням статті 69 КК України, у вигляді штрафу у розмір 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_4 визнав себе винним, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 угоду про примирення з обвинуваченим підтримали, наполягали на затвердженні угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілим також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора ОСОБА_3 , який вважав, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні, оскільки сторони угоду підтримують, обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не установлено. Вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого установлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Таким чином, ураховуючи наявність декількох пом`якшуючих вину обставин, відсутність претензій потерпілих, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що є підстави призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання із застосуванням статті 69 КК України, перейшовши до більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією частини 2 статті 185 КК України, у виді штрафу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої в угоді міри покарання.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України, зокрема, велосипед «Аіст» та два колеса від велосипеду «Україна», які були передані на відповідальне зберігання потерпілим, вважати повернутим власникам.
З обвинуваченого підлягають стягненню на підставі статті 124 КПК України процесуальні витрати на користь держави, пов`язані із залученням експертів у розмірі 429,00 грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 22 грудня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному 21.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409, укладену між потерпілими у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_10 .

Визнати ОСОБА_7 винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням статті 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_10 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення оригіналу документа про сплату штрафу.
Речові докази:
1) велосипед «Аіст», що передано на зберігання потерпілій ОСОБА_11 вважати повернутим власнику;
2) два колеса від велосипеду «Україна», що передано на зберігання потерпілій ОСОБА_12 вважати повернутими власнику.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1