ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/271/17
провадження № 1-кп/753/255/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" січня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 ,

з участю присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника служби у справах дітей ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 257, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ст. 348, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 304, ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 345, ч.2 ст. 345КК України,-

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених за ч.2 ст. 185, ст. 257, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ст. 348, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.п.6, 12,13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 345, ч.2 ст. 345КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених за ст. 257, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ст. 348, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.п.6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 345 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачених за ст. 257, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ст. 348, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.п.6,12,13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинувачених за передбачених ст. 257, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ст. 348, ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді перебуває вищевказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжний захід, вказавши, на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, те, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перебуваючи на волі, вони можуть уникати судового слідства, вчинити нові злочини, так як обвинувачуються у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів. Крім того, обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не мають міцних соцільних зв`язків.
Захисник ОСОБА_11 заперечував проти заявленого клопотання, просив відмовити у його задоволенні.
Обвинувачений ОСОБА_14 заперечував проти заявленого клопотання, вказав, що його допомоги та підтримку потребує мати, він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має позитивні характеристики та пропозиції роботи. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який.
Захисник ОСОБА_10 просив змінити своєму підзахисному ОСОБА_15 запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою, передати його на поруки ПО «Синдикат» або зменшити розмір застави, оскільки ризики прокурором не доведені. Вказав, що ОСОБА_15 демонструє ідеальну поведінку, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.
Обвинувачений ОСОБА_15 підтримав свого захисника.
Захисник ОСОБА_8 поклався на розсуд суд.
Захисники ОСОБА_9 підтримав думку захисників.
Представник служби у справах дітей ОСОБА_12 просила змінити обвинуваченим запобіжний захід.
Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підтримали думку своїх захисників.
Суд заслухавши думку учасників судового провадження приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків. Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язується за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу.
Як вбачається зі змісту клопотання заступника голови ГО «Правозахисне об`єднання «Синдикат» ОСОБА_18 , останній готовий взяти обвинуваченого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на особисту поруку та ручається за їх належну поведінку, зобов`язуючись забезпечити явку і при необхідності доставку до суду на першу вимогу.
Крім цього, до клопотання додано протокол зборів 3 12/18 ГО «Правозахисне об`єднання «Синдикат», гарантійний лист, витяг з реєстру платників єдиного податку, витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позитивну характеристику обвинуваченого ОСОБА_14 , грамоти ОСОБА_14 .
Разом з цим, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ст. 257, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ст. 348, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.п.6, 12,13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 345, ч.2 ст. 345 КК України, ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ст. 348, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.п.6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 345 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, тяжкими та особливо тяжкими, суд враховує. особи обвинувачених, які на час інкримінованих дій були неповнолітніми особами, та приходить до висновку про те, що існують обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні не допитані потерпілі та свідки, що не виключає незаконного впливу на них зі сторони обвинувачених, не досліджені речі та документи, що не виключає можливості перешкоджання обвинуваченими кримінальному провадженню іншим чином.
Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).
На думку суду, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставинами, що підтверджують наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, є те, що інкриміновані обвинуваченим злочини вчинені у формі складної співучасті, дані про їх осіб, зокрема, те, що обвинувачені не зайняті суспільно корисною працею, їх віку та стану здоров`я, розміру майнової шкоди, а головне посягання на суспільні відносини, що охороняють життя та здоров`я особи, які відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.
Суд враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів та бере до уваги доводи поручителя заступника голови ГО «Правозахисне об`єднання «Синдикат» ОСОБА_18 щодо доставки обвинуваченого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до суду, однак не вважає беззаперечно достатніми для зміни запобіжного заходу.
Відтак, суд, керуючись ст.ст. 179, 194 КПК України, вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовживши його строк.
Крім того, суд залишає без змін раніше визначений розмір застави обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у розмірі, що становить 3 500 000 (три мільйони п`ятсот тисяч гривень), кожному.
На підставі викладеного, за сукупністю керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Рішенням Європейського суду з прав людини від 10.02.2011, справа Харченко проти України,
Керуючись ст.ст. 331 КПК України,

У Х В А Л И В :

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому за ч.2 ст. 185, ст. 257, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ст. 348, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.п.6, 12,13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 345, ч.2 ст. 345КК України в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на два місяці, тобто до 06 березня 2019 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому за ст. 257, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ст. 348, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.п.6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 345 КК України в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на два місяці, тобто до 06 березня 2019 року включно.

Визначений розмір застави обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 залишити без змін.

У задоволенні клопотання ПО "Синдикат" про передачу на поруки обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: