Справа № 495/9919/16-к
Номер провадження 1-кп/495/146/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002080за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бритівка, Білгород-Дністровський р-н, Одеської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_4
потерпілий ОСОБА_7
законний представник потерпілого ОСОБА_8
захисник в інтересах потерпілого ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 01 серпня 2015 року, приблизно о 23 годині 40 хвилин, в темний час доби, при сухому дорожньому покритті, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи та рухаючись на справному автомобілі марки «HUANGHAI-AURORA» державним номерним знаком НОМЕР_1 , направляючись по вул. Ізмаїльській, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, в напрямку вул. Шкільна, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував потерпілий ОСОБА_7 , який здійснював рух з ліва на право за напрямком руху автомобіля, скоїв наїзд на останнього в результаті чого потерпілий ОСОБА_7 , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Порушення виразилось в тому, що, обвинувачений ОСОБА_4 , допустив порушення вимог:

1. п. 2.3. б) Правил дорожнього руху, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі;

2. п.18.1. Правил дорожнього руху, Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи технічного стану систем керування й ходової частини автомобіля «HUANGHAI-AURORA» державним номерним знаком НОМЕР_1 №4467 від 05.10.2015 року, «рульове керування, ходова частина і гальмова система автомобіля «HUANGHAI-AURORA до моменту настання ДТП знаходились в працездатному стані і забезпечували водію технічну можливість рухатися і утримувати автомобіль в будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомою його ефективністю. При цьому в цих системах не малося несправностей, які могли б зумовити раптове для водія відведення автомобіля від обраного ним напрямку руху або відмову систем. Система головного освітлення автомобіля «HUANGHAI-AURORA» державним номерним знаком НОМЕР_1 , до моменту події, що розглядається знаходилась в працездатному стані. При цьому, на момент експертного огляду, ліва фара головного освітлення спалахувала лише в режимі ближнього світла. В режимі дальнього світла фара не працювала по причині відділення нитки розжарювання лампи дальнього світла від електрода.

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 4466 від 05.10.2015 року за механізмом наїзду на пішохода, « В передній лівій частині зліва автомобіля «HUANGHAI-AURORA» державним номерним знаком НОМЕР_1 маються сліди у вигляді потертостей брудопилевого шару лівої частині переднього бампера, руйнувань решітки радіатора зліва, лівої фари головного освітлення і розтріскування двигуна зліва і подряпини ДФП панелі капота двигуна, що в сукупності характерно для утворення в результаті контактної взаємодії з об`єктом, що не має слідоутворюючих кромок, по міцності рівних металу, але володіє істотною інерційною масою, тобто тілом (речами) пішохода. Пошкодження відображають наступний механізм контакту: удар тіла пішохода лівою частиною переднього бампера з подальшим закиданням на ліву фару головного освітлення, решітку радіатора і панель капота двигуна зліва.

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 2190 від 05.08.2016 року, висновки відносяться до тої групи вихідних даних постанови слідства, відповідно яких наїзд був здійснений на пішохідному переході, по якому пішохід повільно перетинав дорогу.

Належні дії водія автомобіля «HUANGHAI-AURORA» державним номерним знаком НОМЕР_1 , в умовах події при під`їзді до пішохідного переходу регламентувалися вимогами пункту 18.1.ПДР які передбачають обов`язок дати дорогу пішоходам, які перебувають на нерегульованому пішохідному переході, при необхідності зменшивши швидкість або зупинившись. Належним виконанням вимог пункту 18.1. ПДР водій автомобіля мав технічну можливість уникнути пригоди. В умовах події фактичні дії водія автомобіля не відповідали вимогам пункту 18.1 ПДР, що й явилося, з технічної точки зору, причиною настання розглянутої події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 280 від 28.09.2015 року;

1. 02.08.2015 року потерпілий ОСОБА_7 , госпіталізований в лікувальну установу з тілесними ушкодженнями закритий перелом правої плечової кістки в області верхньої третини, закритою черепно-мозкової травмою у виді струсу головного мозку з садном правої половини тім`яної області, саднами в поперековій області.

2. Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 , є наслідком травмуючої дії тупих твердих предметів, на що вказує їх характер. Закритий перелом плечової кістки спричиняє тривалий розлад здоров`я більш як 21 день, у відповідності до 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (1995) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

3. Відомі обставини заподіяння тілесних ушкоджень не суперечать даними судово-медичної експертизі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, не визнав, пояснення по суті справи давати відмовився, посилаючись на незрозумілі суду твердження, що він жива людина а не обвинувачений, в судових дебатах пояснив, що обвинувальний акт у відношенні нього сфальсифіковано.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- свідченнями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 01 серпня 2015 року, в темний час доби він гуляв з ОСОБА_10 . Через деякий час остання сказала, що їй пора додому, після чого він вирішив провести ОСОБА_10 . Приблизно о 23 годині 40 хвилин, коли він з ОСОБА_10 підійшли до перехрестя вул. Ізмаїльська і вул. Шкільна в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, з боку магазину «Наталі», світлофор вже працював тільки в жовто-моргаючому режимі, освітлення було середнє. Вони подивилася ліворуч там машин не було, подивившись вправо побачили автомобіль, що рухається з боку вул. Червоноармійській, який був на пристойній відстані від них і вони разом почали переходити проїжджу частину по пішохідному переходу на протилежний бік. Коли вони здійснював рух по пішохідному переходу з ліва на право за напрямком руху автомобіля ОСОБА_10 різко побігла, а він в цей момент відчув удар від якого знепритомнів. Коли він прийшов до тями були люди і він зрозумів, що його збив обвинувачений ОСОБА_4 на своєму автомобілі. Далі він був доставлений до лікарні, так як отримав тілесні ушкодження. Також пояснив, що він коли йшов по пішохідному переходу то думав, що обвинувачений ОСОБА_4 пропустить їх. Цивільний позов підтримую у повному обсязі;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні законного представника потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 01 серпня 2015 року, в темний час доби його син потерпілий ОСОБА_7 пішов гуляти. Через деякий час приблизно о 23.00 годині йому з мобільного телефонна його сина зателефонувала невідома особа і повідомила, що його сина потерпілого ОСОБА_7 збив автомобіль на світлофорі. Він відразу побіг на місце пригоди. Коли він прибіг на місце світлофор працював тільки в жовто-моргаючому режимі, його син лежав на дорозі недалеко від автомобіля, обвинувачений ОСОБА_4 на той час стояв с поліцією. Біля його сина ОСОБА_7 стояла ОСОБА_10 та його друзі. Далі вони поїхали до лікарні. Також пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 за лікування заплатив тільки 2900 грн. і все за другу операцію не платив. Цивільний позов підтримав у повному обсязі. Просив обвинуваченого покарати так, як просив прокурор;

- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 01.08.2015 року у вечірній час вона гуляла з потерпілим ОСОБА_7 , приблизно о 23.30 годині вона сказала потерпілому, що їй пора додому і він вирішив її провести. Коли вона з потерпілим ОСОБА_7 підійшли до перехрестя вул. Ізмаїльська і вул. Шкільна в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, з боку магазину «Наталі», світлофор вже працював тільки в жовто-моргаючому режимі, яке було освітлення вона не пам`ятає. Вони подивилася ліворуч там машин не було, подивившись вправо побачили автомобіль, що рухається з боку вул. Червоноармійській, який був на пристойній відстані від них і вони разом почали переходити проїжджу частину по пішохідному переходу на протилежний бік. Спочатку потерпілий ОСОБА_7 йшов поруч з нею, але коли вона побачила що автомобіль який наближався праворуч вже близько, вона побігла а потерпілий залишився позаду неї. Стоячи на тротуарі вона почула удар, озирнувшись побачила, що потерпілий ОСОБА_7 лежить на проїжджої частині. Відразу на місце почали збігатися люди. Обвинувачений ОСОБА_4 разом із своєю матір`ю вийшов з автомобіля на якому збив потерпілого. Також пояснила, що вона з потерпілим ОСОБА_7 не їздила до лікарні. Хто саме викликав швидку допомогу їй не відомо. Вона не пам`ятає чи підходив обвинувачений ОСОБА_4 з матір`ю до потерпілого ОСОБА_7 ;

- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 01 серпня 2015 року, в темний час доби вона зі своїм сином обвинувачений ОСОБА_4 поверталися на автомобілі додому. Їхали вони по вул. Ізмаїльська в м. Білгород-Дністровський, Одеської області під`їжджаючи до пішохідного перехову вони побачили, що ньому перебігає дівчина її син обвинувачений ОСОБА_11 понизив швидкість автомобіля і пропустив дівчину і продовжили рух і тут відчули удар у лівий бік їхнього автомобіля, після чого вони відразу зупинилися. Вийшовши з автомобіля вони побачили, що збили хлопця, після чого викликали швидку допомогу;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він рухався по вул. Ізмаїльська в м. Білгород-Дністровський, Одеської області в районі міні-ринку «Тіра», до нього підійшли працівники поліції і попросили його, що він побув понятим при слідчому експерименті. Далі він с працівниками поліції пішли на місце події де йому розповіли обставини ДТП. Потерпілий ОСОБА_7 показував як він переходив дорогу по пішохідному переходу. Також вони здійснювали заміри за допомогою рулетки.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- витягами з кримінального провадження № 0002080 від 02.05.2015 року про те, що 01.08.2015 року приблизно о 23.40 годині обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем марки «HUANGHAI AVRORA» синього кольору р/н НОМЕР_1 під`їжджаючи до перехрестя вул. Ізмаїльська та вул. Шкільна в м. Білгород-Дністровський Одеської області здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження;

- випискою ЖЕО Білгород-Дністровського МВ № 10809 від 02.08.2015 року згідно якої 02.08.2015 року о 01:00 год. надійшло тел. повідомлення лікаря швидкої допомоги ЦМЛ Бочевар про те що 01.08.2015 року в м. Б-Дністровський вул. Ізмаїльська біля зупинки "Тіра" обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 керуючи а/м "Хюндай - Аврора" д/з НОМЕР_1 скоїв наїзд на пішохода потерпілого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_2 . Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_7 отримав т/у у вигляді ЗЧМТ закритого перелому правої ключиці;

- проколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.08.2015 року та схемою до нього;

- висновком судової авто технічної експертизи технічного стану систем керування й ходової частини автомобіля «HUANGHAI-AURORA» державним номерним знаком НОМЕР_1 № 4467 від 05.10.2015 року, згідно якого рульове керування, ходова частина і гальмова система автомобіля «HUANGHAI-AURORA до моменту настання ДТП знаходились в працездатному стані і забезпечували водію технічну можливість рухатися і утримувати автомобіль в будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомою його ефективністю. При цьому в цих системах не малося несправностей, які могли б зумовити раптове для водія відведення автомобіля від обраного ним напрямку руху або відмову систем. Система головного освітлення автомобіля «HUANGHAI-AURORA» державним номерним знаком НОМЕР_1 , до моменту події, що розглядається знаходилась в працездатному стані. При цьому, на момент експертного огляду, ліва фара головного освітлення спалахувала лише в режимі ближнього світла. В режимі дальнього світла фара не працювала по причині відділення нитки розжарювання лампи дальнього світла від електрода;

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи слідів і пошкоджень на автомобілі № 4466 від 05.10.2015 року, згідно якого в передній лівій частині зліва автомобіля «HUANGHAI-AURORA» державним номерним знаком НОМЕР_1 маються сліди у вигляді потертостей брудопилевого шару лівої частині переднього бампера, руйнувань решітки радіатора зліва, лівої фари головного освітлення і розтріскування двигуна зліва і подряпини ДФП панелі капота двигуна, що в сукупності характерно для утворення в результаті контактної взаємодії з об`єктом, що не має слідоутворюючих кромок, по міцності рівних металу, але володіє істотною інерційною масою, тобто тілом (речами) пішохода. Пошкодження відображають наступний механізм контакту: удар тіла пішохода лівою частиною переднього бампера з подальшим закиданням на ліву фару головного освітлення, решітку радіатора і панель капота двигуна зліва;

- висновком судово-медичної експертизи № 280 від 28.09.2015 року, згідно якого 02.08.2015 року потерпілий ОСОБА_7 , госпіталізований в лікувальну установу з тілесними ушкодженнями закритий перелом правої плечової кістки в області верхньої третини, закритою черепно-мозкової травмою в виді струсу головного мозку з садном правої половини тім`яної області, саднами в поперековій області.

Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 , є наслідком травмуючої дії тупих твердих предметів, на що вказує їх характер.

Закритий перелом плечової кістки спричиняє тривалий розлад здоров`я більш як 21 день, у відповідності до 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (1995) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Струс головного мозку найбільш легка форма черепно-мозкової травми, функціональні порушення ЦНС нормалізуються на першому-другому, іноді на третьому тижні, тобто викликає розлад здоров`я більше 6-ти і не більше 21-го дня, відповідно до п. 2.3.3. «ПРАВИЛ...» відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я.

Садна у потерпілого ОСОБА_7 мають незначні, скоро скороминущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів (тобто не тягнуть за собою короткочасного розладу здоров`я), і за цим критерієм, відповідно до п. 2.3.5. «ПРАВИЛ судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 могли утворитися незадовго до моменту його госпіталізації до лікувального закладу.

Відомі обставини заподіяння тілесних ушкоджень не суперечать даними судово-медичної експертизи за строками давності і за механізмом їх утворення;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 29.02.2016 року;

- висновком судової авто-технічної експертизи обставин наїзду автомобіля на пішохода № 2190 від 05.08.2016 року, згідно якого висновки відносяться до тої групи вихідних даних постанови слідства, відповідно яких наїзд був здійснений на пішохідному переході, по якому пішохід повільно перетинав дорогу.

Належні дії водія автомобіля «HUANGHAI-AURORA» державним номерним знаком НОМЕР_1 , в умовах події при під`їзді до пішохідного переходу регламентувалися вимогами пункту 18.1.ПДР які передбачають обов`язок дати дорогу пішоходам, які перебувають на нерегульованому пішохідному переході, при необхідності зменшивши швидкість або зупинившись.

Належним виконанням вимог пункту 18.1. ПДР водій автомобіля мав технічну можливість уникнути пригоди.

В умовах події фактичні дії водія автомобіля не відповідали вимогам пункту 18.1 ПДР, що й явилося, з технічної точки зору, причиною настання розглянутої події.

Досліджені під час судового розгляду докази суд вважає належними та допустимими, та такими, що отримані у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, законного представника потерпілого, свідків, вивчивши письмові докази, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Висновок суду ґрунтується на свідченнях, допитаних у судовому потерпілого та свідків, щодо того, як, коли та за яких обставин обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення. Суд бере до уваги, що пояснення цих осіб є тотожними по суті та не суперечать один одному. Крім того, викладені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні висновками експертиз.

Суд критично відноситься до свідчень обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що обвинувальний акт у відношенні нього сфабрикований, оскільки його провина повністю підтверджується доказами добутими як на досудовому так і при судовому розгляді кримінального провадження.

Невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, та спосіб поведінки обвинуваченого під час судового розгляду суд розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ст.286 ч.1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, задовільну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, те що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, те що він не одружений, на утримані осіб не має.
Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він не розкаявся у вчиненому та не зробив ніяких дій, направлених на повне, або часткове погашення матеріальної та моральної шкоди потерпілому, враховуючи поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи, а саме те, що він усіляко намагався уникнути відповідальності, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та вважає необхідним призначити йому покарання у виді арешту на певний строк, достатній для досягнення цілей покарання.

Суд приходить до переконання, що ізоляція обвинуваченого ОСОБА_4 від суспільства на певний строк відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

У ході судового розгляду законний представник потерпілого ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 заявив цивільний позов, а саме про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 майнової шкоди у сумі 5 804 грн. та моральної шкоди у сумі 100 000 грн.

При вирішенні питання про задоволення цивільного позову представника потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичної білі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_7 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в наслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 було заподіяно моральну шкоду.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, досліджених копій квитанцій про витрати на лікування, враховуючи поведінку обвинуваченого, який усіляко намагався уникнути покарання, затягував розгляд справи, суд вважає, що цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 у частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню у повному обсязі, у частині стягнення майнової шкоди підлягає також задоволенню у повному обсязі так як представником потерпілого надано до суду докази в обґрунтування своїх вимог, щодо стягнення майнової шкоди.

Стаття 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Санкція статті 286 ч. 1 КК України передбачає покарання у виді: штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Таким чином, у відповідності до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 286 ч. 1 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Як було встановлено у судовому засіданні, подія злочину відбулася 01.08.2015 року, у зв`язку з чим строк давнини притягнення до кримінальної відповідальності сплив 01.08.2018 року.
Таким чином суд дійшов висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути с обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи № 4467 від 05.10.2015 року в сумі 614,40 грн.

Стягнути с обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової транспортно-трасологічна експертизи № 4466 від 05.10.2015 року в сумі 369 грн.

Стягнути с обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи № 2190 від 05.08.2016 року в сумі 528,60 грн.

Речові докази автомобіль марки «HUANGHAI-AURORA» д/н НОМЕР_1 , який знаходиться на штраф майданчику в с. Салгани, Білгород-Дністровського району Одеської області, що на праві приватної власності належить ОСОБА_11 повернути власнику.

Речові докази CD диск з відеозаписом, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. 12, 49, 286 КК України,

ст.ст. 369, 371, 373, 374, 376, 392- 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за скоєний злочин, передбачений ст. 286 ч. 1 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 задовольнити повністю:

Стягнути с засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 компенсацію моральної шкоди у сумі 100 000 грн., а компенсацію майнової шкоди в сумі 5 804 грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи № 4467 від 05.10.2015 року в сумі 614,40 грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової транспортно-трасологічна експертизи № 4466 від 05.10.2015 року в сумі 369 грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи № 2190 від 05.08.2016 року в сумі 528,60 грн.

Речові докази автомобіль марки «HUANGHAI-AURORA» д/н НОМЕР_1 , який знаходиться на штраф майданчику в с. Салгани, Білгород-Дністровського району Одеської області, що на праві приватної власності належить ОСОБА_11 повернути власнику.

Речові докази CD диск з відеозаписом, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1