Дата документу 26.11.2018 Справа № 331/6018/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________
Провадження №11-сс/7807/194/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/6018/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2018 року, якою

відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , поданої в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого слідчого відділу Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2018 та постановити рішення, яким задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Апелянт зазначив, що він звертався до слідчого з клопотанням, в якому просив його звернутися до слідчого судді та отримати ухвалу про тимчасовий доступ до гаража № НОМЕР_1 , а також допитати в якості свідка ОСОБА_9 , проте слідчий за його клопотанням не ухвалив постанову, у зв`язку з чим він звернувся зі скаргою до слідчого судді. Слідчий суддя, у свою чергу, без повідомлення його про дату та час розгляду скарги, не врахувавши всіх обставин справи, відмовив у відкритті провадження за скаргою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Частиною першою ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік дій слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні, а саме: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя зі скаргою, в якій просив слідчого суддю зобов`язати слідчого вчинити певні дії, а саме, отримати ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до гаража в гаражному кооперативі «Автомобіліст», встановити строк на виконання ухвали слідчого судді, суму матеріальної шкоди, осіб, які відомі, та притягнути останніх до кримінальної відповідальності.

Проте, дії, які просив слідчого суддю вчинити ОСОБА_7 , не співвідносяться з переліком дій слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування відповідно до положень ст. 303 КПК України, як правильно встановив слідчий суддя.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з правовою позицією, висловленою Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 1.3 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», бездіяльність слідчого, прокурора, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки:

1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;

3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тобто, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність слідчого, прокурора, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Проте, бездіяльність слідчого, яку ОСОБА_7 оскаржував, не виникає внаслідок невиконанням слідчим, прокурором вимог ст. 220 КПК України щодо їх обов`язку розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання та задоволення за наявності відповідних підстав клопотань учасників провадження про виконання будь-яких процесуальних дій.

При цьому, колегія суддів також враховує й правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка висловлена у пункті 6 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 17.01.2017, відповідно до якої, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Отже, виходячи з положень п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_7 є такими, що заявлені не у межах кримінального провадження, оскільки заявником не подавалась скарга на рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, при цьому предметом розгляду слідчим суддею була скарга на бездіяльність слідчого та зобов`язання його вчинити процесуальні дії.

Що стосується доводу апелянта про те, що слідчим не було допитано в якості свідка ОСОБА_9 , то цей довід, на думку колегії суддів, є неспроможним та не свідчить про незаконність рішення слідчого судді, оскільки в поданій слідчому судді скарзі, ОСОБА_7 не порушувалось питання про допит цього свідка, а слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України, розглядає скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням Глави 26, зокрема, в межах заявлених у скарзі вимог.

Як зазначено в ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням зазначених вище обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів не вбачає правових підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: