Справа № 212/8455/18
У Х В А Л А

19 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,за участю прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника скаржника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , на постанову слідчого Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про невизнання потерпілим та на бездіяльність слідчого щодо невчинення дій, які він мав вчинити у встановлений законом строк, -

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2018 року до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу звернувся ОСОБА_4 зі скаргою на постанову слідчого Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про невизнання потерпілим та на бездіяльність слідчого, щодо невчинення дій які він мав вчинити у встановлений законом строк.

Скаржник ОСОБА_4 , в своїй скарзі просив постанову старшого слідчого Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 від 13 грудня 2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , потерпілими у кримінальному провадженні № 0003545 від 07 листопада 2016 року скасувати та визнати бездіяльність слідчого поліції СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у встановлений законом строк.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначив, що постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 13 грудня 2018 року, йому та ОСОБА_6 було відмовлено в задоволенні клопотання про визнання потерпілими у кримінальному провадженні № 0003545 від 07 листопада 2016 року, та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення. Із зазначеною постановою він не згоден вважає її незаконною, необґрунтованою, немотивованою і такою що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Оскаржувану постанову було винесено після того як він ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у відповідності до положень ч.2,5 ст.55, 220 КПК України - набули статус потерпілих.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. Зазначені вимоги є недотриманими, тому неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілими є підставою для скасування такої постанови.

Кримінальним правопорушенням, вчиненим 22 жовтня 2016 року ОСОБА_9 , який з використанням підробного техпаспорта продав скаржнику автомобіль «Фольксваген Пассат» державний номер - НОМЕР_1 , чим завдав йому та його сім`ї майнову і моральну шкоду.

Під час досудового розслідування для перевірки автентичності нанесення ідентифікаційних номерів вузлів та агрегатів автомобіля було проведено судову експертизу за результатами якої встановлено, що у автомобіля «Фольксваген Пассат» VIN НОМЕР_2 , д.н. - НОМЕР_3 , тип кузову пасажирський- НОМЕР_4 , кузов сірого кольору, 1999 року випуску, маркування ідентифікаційного номеру кузова та двигуна нанесені згідно технології заводу виробника, слідів зміни не виявлено.

Відтак, слідчим зроблено висновок про відсутність підстав для досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про що замовчується в оскаржуваній постанові слідчого.

З моменту внесення відомостей до ЄРДР 23 листопада 2016 року у кримінальному провадженні №0003742 сплинуло уже 2 роки. Тобто, дане кримінальне провадження підлягає закриттю в порядку ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Таким чином, в оскаржуваній постанові не наведені підстави, визначені ч.3 ст.55 КПК, які виключають визнання особи потерпілою та мотиви прийняття такого рішення. З огляду на наведені обставини, слідчий ОСОБА_7 , не врахував факту заподіяння йому та ОСОБА_6 , майнової та моральної шкоди в розумінні ст.55 КПК України, чим порушив їх права та позбавив можливості відновити їх і захистити законні інтереси.

Скаржник ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні вимоги за скаргою підтримали у повному обсязі, посилаючись на зазначені вище факти.

Прокурор в судовому засіданні вимоги за скаргою не підтримав, вважав її необґрунтованою та просив відмовити в задоволенні вимог скаржника.

Заслухавши сторони, оцінивши в сукупності, досліджені в справі документи й письмові матеріали, суд вважає, що зазначені в скарзі обставини не знайшли своє підтвердження в ході розгляду даної справи, тому скарга не підлягає задоволенню.

В ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області провадиться досудове слідство в кримінальному провадженні №0003545 від 07 листопада 2016 року за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.358 та ст.290 КК України.

05 жовтня 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звернулись до слідчого відділу Покровського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області із заявою про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні №0003545 від 07 листопада 2016 року.

29 жовтня 2018 року слідчий Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 надав письмову відповідь ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 на їх заяву від 05 жовтня 2018 року, в якій зазначив, що відсутні достатні дані, які б свідчили про те, що внаслідок кримінальних правопорушень їм спричинено будь-яку шкоду, тому відсутні підстави для задоволення заяви про визнання їх потерпілими у вищезазначеному кримінальному провадженні.

10 грудня 2018 року, ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 , звернулись із клопотанням до слідчого Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про надання їм матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.

13 грудня 2018 року слідчим Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0003545 від 07 листопада 2016 року, було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілими, та відмовлено ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в наданні їм можливості ознайомлення матеріалів кримінального провадження, оскільки немає достатніх даних, які б свідчили про те, що внаслідок кримінальних правопорушень їм спричинено будь-яку шкоду та вони не є сторонами кримінального провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

Відповідно до ч.1 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Згідно до ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч.4 ст.358 КК України передбачена відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Об`єктом злочину є встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

Об`єктивна сторона зазначеного злочину полягає у наданні підробленого документа підприємствам, установам або організаціям незалежно від форми власності (документ передається уповноваженим особам) або пред`явленні їх (для ознайомлення з його змістом, але сам підроблений документ залишається у володінні винного.

Стаття 290 КК України передбачає відповідальність за знищення, підробку або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Об`єктом зазначеного злочину є контрольоване використання транспортних засобів, їх вузлів та агрегатів.

Предметом злочину є: ідентифікаційний номер; номери двигуна, шасі або кузова; номерна панель з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Об`єктивна сторона злочину полягає у знищенні, підробці, заміні ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, заміні без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Відповідно до ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Відповідно до ч.1-ч.2 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Скаржник надав слідчому судді документ, який він вважає основою свого твердження стосовно визнання його потерпілим. Це договір купівлі-продажу транспортного засобу, автомобіля «Фольксваген-пассат» від 22 жовтня 2016 року, який було укладено в простій письмовій формі між скаржником та громадянином ОСОБА_10 . Даний договір, укладений у вільний формі, приватним чином, без додержання вимог діючого законодавства щодо виникнення права власності та законного використання транспортного засобу не породив юридичних наслідків щодо винкнення у скаржника права власності та легального використання даного автомобіля. Згідно довідки територіального сервісного центру №1248 МВС України даний автомобіль не зареєстрований на теритрії України. Отже, має місце ситуація, коли працівниками поліції було зупинено та затримано автомобіль, яким керував скаржник і при цьому він був неспроможний грунтовно пояснити походження цього автомобіля і спосіб його придбання. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу виявилось підробним. Законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). На це вказують положення статті 34 ЗУ «Про дорожній рух», відповідно до якого державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Згідно Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, скаржником не було надано слідчому належних доказів на підтвердження здійснення державної реєстрації транспортного засобу протягом 10 діб після укладання договору. Надання підробного документу саме по собі є складом злочину передбаченого ч.4 ст.358 КК України, оскільки цей злочин є злочином з формальним складом, тобто вважається вчиненим з моменту пред`явлення підробленого документу.

Отже, якщо ОСОБА_8 мав підстави вважати, що він потерпів від шахрайських дій якогось громадянина на прізвище ОСОБА_10 , він повинен був, окремо від кримінального провадженя у якому він наполягає на визнанні його потерпілим, подати до правоохоронних органів заяву з приводу шахрайських дій з боку вирогідного продавця авто та наполягати на внесенні даних до ЄРДР з цього приводу та розслідуванні кримінального провадження за фактом його ошукання шахраєм.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає. Обґрунтування вимог скаржника, відповідно до якого він вважає, що його та ОСОБА_6 вже залучено у якості потерпілих в кримінальному провадженні є у повній мірі необґрунтованим та суперечить нормам діючого Кримінального та Кримінально процесуального законодавства. Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 13 грудня 2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_8 та ОСОБА_6 потерпілими у кримінальному провадженні № 0003545 від 07 листопада 2016 року та ненадання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення ґрунтується на законі, оскільки слідчий правильно дійшов висновку, що злочини передбачені ч.4 ст.358 КК України та ст.290 КК України мають формальний склад, об`єктом зазначених злочинів є порушення контрольованого використання транспортних засобів, їх вузлів та агрегатів, та встановленого законодавством порядку ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, які забезпечують нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, та які мають юридичне значення. Таким чином, слідчим правомірно було прийнято рішення щодо відмови у визнанні ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , потерпілим в розумінні ст.55 КПК України.

Згідно до ст.221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про правомірність дій слідчого Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , щодо відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , від 10 грудня 2018 року, в частині ненадання матеріалів кримінального провадження № 0003545 від 07 листопада 2016 року для ознайомлення та вважає скаргу ОСОБА_8 , на постанову ст. слідчого Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про невизнання потерпілим та на бездіяльність слідчого щодо невчинення дій, які він мав вчинити у встановлений законом строк такою, що не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 не є сторонами в зазначеному вище кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 369,372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , представник адвокат ОСОБА_5 на постанову ст. слідчого Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про невизнання потерпілим та на бездіяльність слідчого щодо не вчинення дій які він мав вчинити у встановлений законом строк -відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 24 квітня 2019 року об 11-00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1