ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 та діючої в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , представника «Сокирянської ВК-67» - ОСОБА_8 , матеріали судового провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та діючої в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:
Цією ухвалою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

На вказану ухвалу суду І інстанції адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Так, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 , діюча в інтересах засудженого ОСОБА_6 , просила витребувати з ДУ «Сокирянської ВК №67» особову справу щодо останнього, ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2018 року щодо ОСОБА_6 , якою було відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати і постановити ухвалу, якою задовольнити вказане клопотання ОСОБА_6 .

При цьому апелянт посилається на те, що при розгляді вищезазначеного клопотання щодо ОСОБА_6 , судом першої інстанції не в повній мірі було взято до уваги обставини, які свідчать про належну поведінку та сумлінне виконання праці засудженим.

Зокрема, зазначала про те, що районним судом при розгляді клопотання не

Провадження №11-кп/822/55/19 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_11
Категорія ст. ст. 537-539 КПК України Суддя - доповідач: ОСОБА_12
було враховано те, що по прибуттю до ДУ «Сокирянської виправної колонії № 67» , ОСОБА_6 був працевлаштований вибірником-складальником каменю стінового гірничої дільниці № 1 підприємства установи. З серпня 2014 року і по даний час останній працевлаштований бібліотекарем у господарській обслузі. При цьому зазначала, що роботи з благоустрою установи та самообслуговування останній виконує, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе відповідні висновки, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», відвідує православний храм при установі. У 2014 році ОСОБА_6 у навчальному центрі при колонії здобув спеціальність «Столяр будівельний ІІ-го розряду».

Крім цього, на вказане рішення районного суду засудженим ОСОБА_6 також було подано апеляційну скаргу, в якій він просив ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2018 року щодо нього скасувати.

Так, апелянт посилався на те, що при розгляді районним судом його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, йому безпідставно було відмовлено у його задоволенні.

Зокрема, вказував, що за час відбування ним покарання він працевлаштований, добросовісно відноситься до своїх обов`язків, за що отримав дві подяки, що за останні два роки у нього будь-яких порушень не було встановлено. Крім цього, зазначав, що за час відбування ним покарання, він здобув професію столяр-будівельний ІІ-го розряду, працює у бібліотеці, бере участь у конкурсах (виставки в Києві), у православному храмі при установі служить старшим пономарем.

При цьому, просив врахувати його молодий вік, що злочини ним були вчиненні у вісімнадцятирічному віці, в чому він визнав свою винуватість і щиро розкаявся, оскільки все усвідомив.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 та діючу в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подані апеляційні скарги, прокурора, який просив відхилити апеляційні скарги, представника Сокирянської ВК № 67, розглянувши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як встановлено матеріалами судового провадження, особової справи засудженого та ухвалою суду першої інстанції, що ОСОБА_6 вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13.09.2013 року був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.186, ч.1 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі. Згідно ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 12.11.2013 року вказаний вирок районного суду було змінено: ОСОБА_6 виправдано за ч.1 ст. 186 КК та визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.15 ч.2- 185 ч.2, ч.1 ст.190 КК України і на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі. Однак, на підставі ст.75,76 КК України останнього звільнено від відбування покарання з двохрічним іспитовим строком.
Крім цього, 16.12.2013 року вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.190, ст.70 КК України та призначено покарання у виді 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ухвал суду Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13.01.2016 року та 10.02.2016 року ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області строк попереднього ув`язнення "терміном 1 рік 3 місяці у подвійному розмірі".
Таким чином, кінцевим строком відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі є 13.11.2020 року.
06 грудня 2018 року засуджений ОСОБА_6 заявив клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд вирішує питання, в тому числі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Згідно ч.3 ст. 154 КВК України передбачено, що відносно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно п.1 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Вивчивши матеріали судового провадження та особової справи засудженого, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та своєю поведінкою і виконанням обов`язків в період відбування ним покарання не довів наявності підстав для умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.

Так, матеріалами справи (судової та особової) було встановлено, що засуджений ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі перебуває з 01.07.2013 року.

До ДУ «Сокирянської ВК №67 прибув 10.03.2014 року.

Крім цього, відповідно до ухвал суду Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13.01.2016 року та 10.02.2016 року ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області строк попереднього ув`язнення "терміном 1 рік 3 місяці у подвійному розмірі".
Таким чином, кінцевим строком відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі є 13.11.2020 року.
За період відбування покарання засуджений ОСОБА_6 в шести випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, а саме, за виготовлення заборонених предметів, за виготовлення і вживання забороненої речовини, виготовлення та зберігання забороненої речовини. На даний час стягнення погашені або зняті у встановленому порядку.

Крім цього, неодноразово рішеннями комісії установи щодо оцінки ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 , визнавався той факт, що останній є злісним порушником режиму.

В даний час ОСОБА_6 є засудженим за вчинення умисних злочинів середньої тяжкості, умисного тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину.
Отже, посилання апелянтів на те, що засуджений ОСОБА_6 своїм відношенням до праці, виконанням ним робіт з благоустрою та іншим, довів своє виправлення, а суд безпідставно йому відмовив у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі ст. 81 КК України, на думку колегії суддів є необґрунтованими. Вказані обставини не є такими, які б давали підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , оскільки останній не довів своє виправлення своєю поведінкою.

Тому доводи, викладені в апеляційних скаргах засудженим ОСОБА_6 та діючим в його інтересах адвокатом ОСОБА_7 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та діючої в його інтересах адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2018 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_12

Судді [підпис] ОСОБА_2
[підпис]
ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького
апеляційного суду ______________________ ОСОБА_12
(підпис)

ОСОБА_13