ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/161/18 Справа № 201/9322/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(резолютивна частина)

13 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001909 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2018 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 11.04.2005 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 16.08.2007 року за відбуттям покарання;
- 27.05.2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;
- 27.06.2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 30.12.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 15 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 12.04.2014 року за відбуттям покарання;
- 18.09.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 5 місяців арешту;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 4 місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено до відбуття 5 місяців арешту.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати по проведенню судової експертизи у розмірі 989,60 гривень.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за таких обставин.
В кінці травня 2017 року у невстановлений день та час ОСОБА_7 , знаходячись на території м. Кам`янське, у невстановленому місці знайшов посвідчення без фотокартки учасника бойових дій серія НОМЕР_1 від 15.12.2015 року на ім`я ОСОБА_9 та розпочав зберігати його при собі.
29.05.2017 року у невстановлений час у ОСОБА_7 , який знаходився на території м. Кам`янське, у невстановленому місці виник умисел на підробку посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 від 15.12.2015 року на ім`я ОСОБА_9 . Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел ОСОБА_7 шляхом вклеювання в посвідчення власної фотокартки та нанесення на неї фрагменту відбитку круглої печатки підробив офіційний документ - посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 від 15.12.2015 року на ім`я ОСОБА_9 .
Після чого, 29.05.2017 року близько 15 години 05 хвилин, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 від 15.12.2015 року на ім`я ОСОБА_9 є підробленим, ОСОБА_7 , знаходячись в районі будинку № 14 на площі Соборній в м. Дніпро використав завідомо підроблений документ посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 від 15.12.2015 року на ім`я ОСОБА_9 надавши його працівникам поліції у якості документу, що посвідчує його особу, тим самим використав завідомо підроблений документ.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документу.
Не погоджуючись з вказаним вироком прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначення покарання змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. У мотивувальній частині вироку зазначити обставину, що обтяжує покарання рецедив злочину.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції про призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не враховано обставину, що обтяжує покарання рецедив злочинів, що призвело до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КК України переглядається судове рішення щодо ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у тому числі і в частині призначеного покарання в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України передбачено, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.04.2005 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. 27.05.2008 року ОСОБА_7 засуджено вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту. 27.06.2008 року ОСОБА_7 засуджено Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. 30.12.2013 року ОСОБА_7 засуджено Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 15 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 12.04.2014 року за відбуттям покарання. 18.09.2014 року ОСОБА_7 засуджено Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 34 КК України, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, судом у відповідності до ст. 67 КК України, враховано обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 рецедив злочинів.
Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неврахування судом першої інстанції обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_7 - рецедив злочину не є слушними, та не відповідають дійсності.
З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції ухвалений компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4