Справа № 405/32/19
"01" лютого 2019 р. м. Кропивницький
- 27.06.2012 вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, ст. 75 КК 2 роки іспитового строку;
- 14.12.2012 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст. 190, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки і 3 місяці;
-17.04.2013 вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Звільнився 06.03.2015 року у зв`язку з умовно-достроковим звільненням від відбуття покарання на 1 рік 18 днів;
-на розгляді у Ленінському районному суді м. Кіровограда перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст.186 КК України.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 16.12.2018 близько 21 години 00 хвилин, проходив по вул. Новгородській в м. Кропивницькому. Попереду себе, ОСОБА_3 побачив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_6 , яка йшла попереду та розмовляла по мобільному телефону, тримаючи його у правій руці. В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, ОСОБА_3 , прослідкував за потерпілою, яка попрямувала по тупику Мінському в м. Кропивницькому та перебуваючи біля будинку № 14 вказаної вулиці, підійшовши до потерпілої ОСОБА_6 зі спини, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, лівою рукою схопив потерпілу за обличчя, прикриваючи рот та ніс, щоб остання не мала змоги покликати на допомогу.
Розуміючи свої злочинні протиправні дії та можливі наслідки, маючи намір незаконно збагатитися, ОСОБА_3 , долаючи опір потерпілої ОСОБА_6 , яка в свою чергу намагалась захистити своє майно, реально сприймаючи небезпечність своїх дій відносно потерпілої, своєю правою рукою відкрито, шляхом ривка, заволодів мобільним телефоном марки «SAMSUNG SV-J510H Galaxy Duos ZDD (gold)», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №979 від 22.12.2018 року, становить 3 074,68 грн., а лівою рукою штовхнув потерпілу, від чого остання впала на сніг.
Після цього, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 3 074,68 грн.
Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та пояснив, що він 16.12.2018 року близько 21 год. 00 хв., по вул. Новгородській в м. Кропивницькому побачив дівчину, яка говорила по телефону, в цей час в нього виник умисел на викрадення телефону, він схопив її за обличчя, прикриваючи рот рукою, шляхом ривка, заводів мобільним марки Самсунг, потерпілу штовхнув, від чого остання впала на сніг, телефоном розпорядився на власний розсуд.У вчиненому щиро кається.
Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу, визнавши недоцільним вивчення письмових доказів у провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
З`ясувавши позиції прокурора та обвинуваченого, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.
При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності з ст. 65 КК України враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії умисних корисливих тяжких злочинів. ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, в 2010 році знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні з приводу змішаних розладів психологічного розвитку, бажає виправитися, розкаявся у вчиненому, офіційно не працює, неодружений, раніше судимий за умисні корисливі злочини, а також враховує позицію потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , яка винесла розгляд даного питання на розсуд суду.
Обставиною, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 злочину, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч.2 ст.186 КК України, яке є необхідним та достатнім, на думку суду, для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстави для призначення ОСОБА_3 покарання більш м`якого ніж передбачено законом або звільнення від відбування покарання з випробуванням відсутні.
Підстав для застосування положень ст.69 КК України не встановлено, з урахуванням тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про схильність до вчинення злочинів.
До набрання вироком законної сили до обвинуваченого ОСОБА_3 застосувати запобіжний захід тримання під вартою.
Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №979 від 22.12.2018 року в сумі 572,00 грн.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з 16.12.2018 року.
Цивільний позов не заявлявся
Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 572,00 (п`ятсот сімдесят дві) грн.
мобільний телефон «Samsung Galaxy J5 Gold», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній як законному володільцю;
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8