ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, неодруженого, працюючого машиністом кочегаром на ТОВ «Пелігримм-4», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
29 вересня 2018 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 , помітив планшет марки «Samsung Galaxy», після чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу з підвіконня кухні вищевказаної квартири, викрав планшет марки «Samsung Galaxy» моделі Tab 3 ET-FT210 білого кольору, вартістю 1733,33 грн., який належить потерпілому ОСОБА_4 .
Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 1733,33 грн.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 була укладена угода про примирення, згідно з якою ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Сторонами у справі узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Одночасно за умовами вказаної угоди про примирення, підозрюваний ОСОБА_6 взяв на себе зобов`язання вибачитись перед потерпілим та у строк до 15.11.2018 виплатити заподіяні потерпілому майнову шкоду в розмірі 1733 грн. та 8267 грн. відшкодування моральної шкоди. Під час підготовчого судового засідання обвинувачений та потерпілий узгодили новий строк відшкодування завданої злочином шкоди до 15.07.2019.
Прокурор в судовому засіданні проти затвердження угоди не заперечував, пославшись на її відповідність вимогам кримінального процесуального Закону.
Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора та захисника, проаналізувавши наявні матеріли, прийшов до наступних висновків.
Обвинувачений ОСОБА_6 заявив в суді, що розуміє характер пред`явленого обвинувачення, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає повністю, вказаний злочин вчинив так та при тих обставинах, як це зазначено в обвинувальному акті.
Як вбачається з наявних матеріалів та пояснень обвинуваченого в судовому засіданні, дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він умисно таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.
Згідно з ч.3, ч.5 ст. 469 КПК України дана угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
За нормами ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать нормам матеріального та процесуального права, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на затвердження угоди, посилаючись на її добровільність, та на призначення узгодженого покарання.
Захисник ОСОБА_5 в суді проти затвердження укладеної угоди не заперечував, зазначивши про її відповідність вимогам чинного законодавства.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення не заперечує та пояснив, що наслідки затвердження цієї угоди йому зрозумілі.
Виходячи з викладеного, суд наголошує про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 жовтня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Зобов`язати ОСОБА_6 у строк до 15.07.2019 відшкодувати потерпілому ОСОБА_4 завдану злочином майнову шкоду в розмірі 1733 грн. та 8267 грн. моральної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Суддя ОСОБА_1