Справа № 206/3938/18
1-кп/206/60/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000661 від 27.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шевченко, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню спеціальну освіту, яка є фізичною особою-підприємцем, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3
представник потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 27.06.2002 зареєстрована у виконавчому комітеті Дніпропетровської міської ради фізичною особою підприємцем, якій присвоєно ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків та інших обов`язкових платежів НОМЕР_1 .
Суб`єкт господарювання, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (в подальшому ФОП ОСОБА_3 ), зареєстрована в Єдиному державному реєстрі відомостей про фізичну особу підприємця 27.06.2002 (дата запису 02.11.2005) та здійснює господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі з лотків і на ринках іншими товарами (КВЕД 47.89) у споруді малої архітектурної форми кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований по АДРЕСА_2 .
Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 402-ДК/380/АП/09/01/-18 від 25.06.2018 Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області та протоколу огляду місця події від 21.06.2018, земельна ділянка загальною площею 0,003 га (за результатами вимірів мірною стрічкою-рулеткою), яка розташована по АДРЕСА_2 , використовується по фактичному розміщенню споруди малої архітектурної форми кіоску та майданчику з бруківки. Вказана земельна ділянка використовується ФОП ОСОБА_3 без відповідних правовстановлюючих документів, тобто за відсутністю відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про їх передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки, тобто зайнята самовільно, в порушення вимог п «е» ч. 1 ст. 91, ст. 112 Земельного Кодексу України, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт», п. 1.12 розділу 5 «Правил безпеки систем газопостачання».
Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» до охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів відноситься територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції магістральних трубопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.
Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про відсутність у неї передбачених законом підстав, а саме: права власності або користування (оренди) земельною ділянкою, діючи умисно, здійснюючи свою підприємницьку діяльність, всупереч ст. 14 Конституції України, п. «е» ч. 1 ст. 91, ст. ст. 112, 116, 125, 126 Земельного Кодексу України, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт», п. 1.12 розділу 5 «Правил безпеки систем газопостачання», без правовстановлюючих документів - з липня 2017 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не довелось за можливе) самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,003 га, розташовану по АДРЕСА_2 та використовує її по фактичному розміщенню споруди малої архітектурної форми кіоску та майданчику з бруківки, яка знаходиться в охоронній зоні підземного газопроводу безпосередньо на підземному розподільному газопроводі низького тиску діаметром 273 мм та впродовж зазначеного періоду безпідставно користувалась земельною ділянкою, що належить Дніпровській міській раді.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у самовільному зайнятті земельної ділянки, вчинене щодо земель в охоронних зонах, кваліфікуються за ч. 2 ст. 197-1 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 , заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Разом з тим зазначила, що в ході судового розгляду відмовилась від дачі показів в порядку ст. 63 Конституції України, оскільки вперше скоїла злочин та боялася кримінальної відповідальності.
Вислухавши думку прокурора, представника потерпілого, які не заперечували проти клопотання обвинуваченої та вважали, що є підстави для звільнення ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України в зв`язку з її дійовим каяттям, вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що ОСОБА_3 , необхідно звільнити від кримінальної відповідальності із наступних підстав.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України. Вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочину обвинувачена щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину на досудовому слідстві, демонтувала незаконно встановлений кіоск, розташований по вул. Роторній в районі буд. № 14 в м. Дніпро.
Згідно статті 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину, усунула заподіяну шкоду.
Пунктом 3 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12 визначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинувачену від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Оскільки встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину на досудовому слідстві, демонтувала незаконно встановлений кіоск, то суд вважає за необхідне звільнити її від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.2 ст.197-1 КК України та закрити кримінальне провадження.
Безпосередньо заслухавши ОСОБА_3 , в судовому засідання, суд звертає увагу на щирість її каяття, стійкість позиції щодо виправлення і недопущення будь-яких правопорушень у майбутньому.
За таких обставин, ОСОБА_3 , може бути звільнена від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Приймаючи до уваги викладене, на підставі ст. 45 КК України, керуючись ст.ст. 372, 284-288 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.2 ст. 197-1 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000661 від 27.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України - закрити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1