Справа№ 640/9733/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2019 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальні провадження №№0000107, 0000270, 0005276 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із неповною середньою освітою, раніше судимого:

1)20.04.2001 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, 44 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

2) 09.07.2002 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі;

3) 22.12.2008р. Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

4)16.03.2012року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки на підставі ст..75 КК України;

5) 01.08.2013року Московським районним судом м. Харкова за ст.. 395 КК України до штрафу в розмірі 3400 грн., 14.04.2014року змінено покарання на 200 годин громадських робіт, який мешкає АДРЕСА_1

в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 185, , ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, -

встановив:
ОСОБА_9 , будучи раніше 20.04.2001 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, 44 КК України, 09.07.2002 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, 71 КК України , 22.12.2008р. Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України, 16.03.2012року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисні корисливі злочини при наступних обставинах.

Так, 24.03.2018 приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_9 , знаходячись у вагоні електропоїзду, що рухався зі станції метро «Академіка Павлова» до станції метро «Студентська» у місті Харкові, побачив раніше не знайому йому громадянку ОСОБА_10 , в руках якої знаходився рюкзак, після чого у ОСОБА_11 одразу виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 зблизився з ОСОБА_10 та користуючись тим, що у вагоні знаходилось багато пасажирів і ніхто з них не зможе спостерігати за його злочинними діями, в той час коли електропоїзд проїхав до станції «Студентська», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, своєю правою рукою розстібнувши застібку рюкзаку, дістав з рюкзаку ОСОБА_10 гаманець чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не мав, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 300 грн. Після чого дочекавшись, коли ОСОБА_10 вийде з електропоїзду уїхав на станцію « Героїв Праці» залишивши місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 300 грн.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_12 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Крім того, 25.03.2018р. приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_9 знаходячись в електропоїзді на станції метро «Студенська» у місті Харкові, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_13 , в руках якої знаходився мобільний телефон «Meizu М2 note», після чого у ОСОБА_11 одразу виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_9 , побачивши, що ОСОБА_13 поклала свій телефон в лівий карман надягнутої на неї куртки, зблизився з ОСОБА_13 та користуючись тим, що в вагоні поїзду знаходилось багато пасажирів та ніхто з них не зможе спостерігати за його злочинними діями, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, дочекавшись коли електропоїзд під`їде до станції метро «Героїв праці» дістав своєю правою рукою з лівого карману куртки ОСОБА_13 мобільний телефон «Meizu М2 note» вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №1791 від 24.04.2018, 1710 грн. Після чого вийшов з електропоїзду на станції «Герої Праці» та розпорядився викраденим майном на власний розсуд спричинивши ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 1710 грн.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

11.12.2018 приблизно о 12 год. 00 хв. (точного часу встановити не вдалось) ОСОБА_7 , знаходячись біля ринку «Соллі» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 323-А, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу взяв з правої кишені пальто потерпілої ОСОБА_14 , належний їй мобільний телефон TM «Lenovo А-6010» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю, згідно з засновком судово-товарознавчої експертизи № 3454/18 від 14.12.2018 - 700 грн. у комплектації з акумулятором та карткою пам`яті TM «Toshiba» на 8 Гб, вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5454/18 від 14.12.2018 129 грн, загальною вартістю - 829, 00 грн., маючи намір викрасти його. Після цього ОСОБА_9 сховав вищевказаний телефон у руках та намагався зникнути з місця вчинення злочину.

ОСОБА_9 вчинив усі дії, які вважав за необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, однак був зупинений з викраденим мобільним -телефоном TM «Lenovo А-6010» очевидцями події.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

12.12.2018 приблизно о 07 годині 45 хвилин, ОСОБА_9 перебуваючи в підземному підвулечному пішохідному переході №1 до станції метро «Героїв Праці» Комунального підприємства «Харківський метрополітен» за адресою: м.Харків, вул. Героїв Праці, 22-М, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_15 , яка рухалась по вищевказаному переходу в бік входу до вестибюлю станції. В цей час у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_15 , реалізуючи який ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в момент, коли ОСОБА_15 проходила через двері входу на станцію, зблизившись впритул та знаходячись позаду останньої, своєю правою рукою дістав із правого карману брюк ОСОБА_15 мобільний телефон «Meizu M5S» золотого кольору, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №28946 від 22.12.2018 2000 грн.

Після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власну користь, спричинивши ОСОБА_15 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого миша (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчинені злочинів визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочинів, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся. Витрати на проведення експертиз не оспорював.

Враховуючи, що всі учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, їх визнають, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у вчинені злочинів та вважає вірну кваліфікацію його дій за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України тобто вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно; за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Як особа ОСОБА_9 : має постійне місце проживання, працездатний однак не працює, раніше судимий: 20.04.2001 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, 44 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 09.07.2002 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі; 22.12.2008р. Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 16.03.2012року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки на підставі ст..75 КК України; 01.08.2013року Московським районним судом м. Харкова за ст.. 395 КК України до штрафу в розмірі 3400 грн., 14.04.2014року змінено покарання на 200 годин громадських робіт (відбув покарання 10.10.2014р.), на обліку у лікаря наркологата психіатра не перебуває, у 2012 року змінив прізвище із ОСОБА_16 на ОСОБА_17 .

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.

При призначенні покарання ОСОБА_18 : суд, згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин (замах на крадіжку) не був доведений до кінця, конкретні обставини за якими вчинені злочини, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавленні волі, яке буде достатнім для його покарання, виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш сурового покарання менш суворим, суд вважає за необхідно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі.

Строк покарання необхідно рахувати з моменту його затримання - 12.12.2018р.

Відповідно до ч.3, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винною зазначаються мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд. У разі визнання особи винуватою зазначається, в тому числі рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

За положенням п.9 ч.2 ст. 133 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі запобіжні заходи.

Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор просив продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід.

З метою забезпечення кримінального провадження для запобіганню ризиків - приховування обвинуваченого від суду, вчинення нового злочину, враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, однак не більш ніж на 60 днів, оскільки положенням ст. 197 КПК України, передбачений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише на 60 днів. Підстав для застосування норм КПК України (п.1 ч.4 ст.374 КПК), які стосуються виправдувального вироку, суд не вбачає.

Витрати на проведення експертиз в загальній сумі 1144 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.12.2008р. на мобільний телефон «Meizu M5S» на підставі ч.4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити, суд вважає за необхідне на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України 1 рік 1 місяць позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки.

Строк відбуття покарання рахувати з 12.12.2018р.

З метою забезпечення кримінального провадження, продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, однак не більше ніж на 60 днів, тобто до 08.04.2019р.

Скасувати арешт накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.12.2008р. на мобільний телефон «Meizu M5S».

Речові докази : мобільний телефон «Meizu М2 note» залишити у власника ОСОБА_13 ; мобільний телефон «Lenovo А-6010»- залишити ОСОБА_14 , «Meizu M5S» залишити власнику ОСОБА_15 ; посвідчення водія серія НОМЕР_3 , яке зберігається в матеріалах кримінальлного провадження повернути ОСОБА_10 ; закупочний акт, два диски із відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз в загальній сумі 1144 грн.

На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1