В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "16" січня 2019 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Любашівського району, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, працюючого на посаді продавця в магазині «Сільпо», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

14.06.2017, приблизно о 04-00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, ПКіВ «Гідропарк», помітив раніше невідомого ОСОБА_6 , який вів себе конфліктно.
Після цього, у ОСОБА_5 виникло почуття злоби та особистої неприязні до ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді можливого заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , але не передбачаючи настання смерті останнього, з мотивів особистої неприязні, підійшов, взяв правою рукою за голову ОСОБА_6 та шляхом різкого ривка, повалив ОСОБА_6 на бетонне покриття, внаслідок чого останній отримав тяжке тілесне ушкодження, а саме черепно-мозкову травму, від якої в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.
Таким чином, ОСОБА_5 заподіяв смерть ОСОБА_6 , не передбачаючи настання смерті останнього від своїх дій і за обставинами справи не міг цього передбачати.
Згідно висновку експерта №1421/2 від 17.07.2017 смерть ОСОБА_6 , настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми.
При проведенні судово-медичної експертизи трупа та вивчення даних медичної документації, у ОСОБА_6 було виявлено наступне:
а) садно, крововиливи в шкіру та м`які тканини в ділянці голови, лінійний перелом правої скроневої кістки, перелом лобної кістки праворуч, снідуральна гематома над правою півкулею мозку, об`ємом близько 120 куб. см., субарахноїдальний крововилив, який покриває півкулі мозку, в лобних та правій скроневій ділянках - в поєднанні з вогнищами забою тканини мозку, кров в бічних шлуночках мозку, стиснення мозку та набряк- набухання головного мозку, вторинні крововиливи в ділянці стовбура мозку.
Вищевказаний комплекс ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для житія.
б) синець в ділянці передньої поверхні шиї - має ознаки легких тілесних ушкоджень.
Всі вищевказані ушкодження виникли від дії тупого предмета, не менше ніж за 1 добу до настання смерті.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні вбивства через необережність та кваліфікує ці його дії за ч. 1 ст. 119 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, працює на посаді продавця в магазині «Сільпо», одружений, має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, з метою забезпечення ефективного виховного впливу на нього, його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за вичинене кримінальніе правопорушення у виді позбавлення волі.

Розглянувши в нарадчій кімнаті заявлене обвинуваченим і підтримане прокурором в судовому засіданні клопотання про звільнення ОСОБА_5 від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» та перевіривши законні підстави застосування цього закону, суд прийшов до наступного:

відповідно ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, відповідно до ст. 12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, - підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітейінвалідів та/або повнолітніх сина, дочку визнаних інвалідами.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України не є особливо тяжким, має на утриманні малолітню дитину, якій не виповнилось 18 років та на день винесення вироку не був позбавлений батьківських прав.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 . Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 85-86 КК України, ст. ст. 349, 370, 374 КПК України, ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речовий доказ: СД-диск з камер відеоспостереження залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя: