Справа№ 643/1707/13-к

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
судді - ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілого ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, дітей не має, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, раніше судимого: 13.10.1998 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, звільнений від покарання по амністії;
23.05.2000 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
11.02.2002 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
10.11.2005 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, 30.05.2007 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 5 днів згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.05.2007 року;
23.01.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 296 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуванню строку покарання 25.06.2010 року, зареєстрованого АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,-
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, дітей не має, освіта вища, працював монтажником інтернет-мережі компанії «Макснет», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, пп. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,-
30.10.2011 р. приблизно о 18:00 год. ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходились за столом, розташованим у дворі будинку АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ще однією невстановленою особою на ім`я ОСОБА_19 . Під час спільного вживання вказаними особами спиртних напоїв між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 виникла сварка через агресивну поведінку останнього. В подальшому, в період часу приблизно з 18:20 год. до 18:45 год., вказані особи пішли до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , де обидва проживали, при цьому у ОСОБА_10 при собі була військова сумка-планшет, одягнута на ньому на ремні. Увійшовши до вказаного під`їзду, між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 на першому поверсі зазначеного під`їзду біля ліфту на грунті неприязних стосунків сталась обоюдна бійка, в ході якої ОСОБА_13 та ОСОБА_10 штовхали один одного, після чого ОСОБА_13 став наносити ОСОБА_10 чисельні удари руками в область обличчя та голови, від яких ОСОБА_10 впав на підлогу. Після зазначеного ОСОБА_13 продовжував наносити ОСОБА_10 , який лежав на підлозі, чисельні удари обутими ногами в область голови та обличчя, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, байдуже ставлячись до наслідків таких ударів для здоров`я потерпілого, передбачаючи реальну можливість спричинення тілесних ушкоджень потерпілому будь-якого ступеня тяжкості та свідомо допускаючи їх настання.
Крім того, ОСОБА_13 після побиття потерпілого, скориставшись тим, що ОСОБА_10 , перебуваючи в тяжкому стані, піднявся і став виходити з під`їзду, а за діями ОСОБА_13 ніхто не спостерігає, побачивши на підлозі військову сумку-планшет, належний ОСОБА_10 , діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадання чужого майна, підняв зазначений планшет, відкрив та таємно викрав з нього годинник наручний торгової марки «ЗИМ» вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 1 від 15.02.2012 р., 150,00 грн. та флягу торгової марки «TRAMP» вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 1 від 15.02.2012 року, 54,00 грн., які в подальшому обернув на свою користь. Після зазначеного ОСОБА_13 вийшов слідом за ОСОБА_10 з під`їзду, кинувши при цьому військову сумку-планшет, з якої попереднього таємно викрав належне ОСОБА_10 майно, на підлогу біля під`їзду, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 204 грн.
ОСОБА_10 , знаходячись на сходах біля входу до під`їзду № 1, побачивши, що ОСОБА_13 вийшов слідом за ним з під`їзду, наніс останньому удар по тулубу, у відповідь ОСОБА_13 наніс потерпілому декілька ударів ногою по тулубу, після чого зник з місця злочину.
Внаслідок скоєного потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновків судово-медичних експертиз № 3686-С від 14.01.2012 р., № 345-С від 17.02.2012 р., повторної судово-медичної експертизи №334-ая/15 від 29.01.2015 р. були спричинені наступні тілесні ушкодження: синець на обличчі, травма правого очного яблука, який відноситься до легких тілесних ушкоджень; осколковий перелом правої променевої кістки, перелом лівої ліктьової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; контузія, гематома вік, забита рана в області лівої брови, гіфема, гемофтальм правого ока, проникаюче корнео-склеральне поранення з випадінням оболонок лівого ока, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень,
Крім того, 01.08.2017 р. приблизно об 10-00 год. ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля кіоску «Продукти», який розташований біля будинку №240 по вул Дружби Народів у м. Харкові, побачив раніше невідомого ОСОБА_11 , який здійснивши покупки, тримав у руці грошові кошти в сумі 28 грн. В цей час, у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, що належать ОСОБА_11 . Реалізуючи його, ОСОБА_13 , діючи умисно, маючи намір на напад з метою заволодіння чужим майном, із погрозою застосування насильства, шо є небезпечним для життя та здоров`я особи, переслідуючи при цьому корисливу мету, тримаючи у руці ніж, та погрожуючи його застосуванням, тобто погрожуючи застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, став вимагати у потерпілого грошові кошти в сумі 28 грн., які знаходились у його руці. ОСОБА_11 , реально сприймаючи погрози ОСОБА_13 , усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я, почав відходити від нього, та користуючись неуважністю та станом алкогольного сп`яніння ОСОБА_13 , з місця вчинення злочину зник.
Обвинувачений ОСОБА_13 винним себе в об`ємі встановленого в судовому засіданні обвинувачення за епізодом від 30.10.2011 р. визнав частково, не заперечував, що дійсно на грунті конфлікту з потерпілим, який є його сусідом, в ході обоюдної бійки у під`їзді будинку наносив удари останньому у відповідь на його зухвалу поведінку та захищаючись від потерпілого, наміру на позбавлення його життя не мав, як і не передбачав настання тяжких наслідків, у скоєному кається, однак майно потерпілого не викрадав і на останнього з метою заволодіння майном не нападав.
ОСОБА_13 пояснив, що потерпілий ОСОБА_20 є його сусідом, з яким проживає в одному будинку та одному під`їзді. 30.10.2011 р. в обідній час він вийшов на вулицю, зустрівся з друзями. До них також підійшов ОСОБА_14 , вони разом в кількості приблизно 6-7 осіб вживали спиртні напої за столом, розташованим у дворі будинку АДРЕСА_3 . Потім, після приїзду наряду міліції, всі, в тому числі і ОСОБА_14 , розійшлися по своїм справам і більше він ОСОБА_14 в цей день не бачив. Близько 18:00 год., повертаючись додому, побачив за столом у дворі свого будинку свого знайомого ОСОБА_21 з товаришем, вирішили випити, ОСОБА_13 сходив за горілкою, по дорозі зустрів ОСОБА_10 , який вже був напідпитку, та коли повернувся до столу до них приєднався ОСОБА_17 , потім підійшов ОСОБА_10 з пивом. Коли спиртне закінчилось, ОСОБА_10 дав ОСОБА_13 50 грн. для придбання горілки. Після придбання ним горілки всі продовжували розпивати горілку та спілкуватись. ОСОБА_10 став вести себе агресивно, провокував присутніх на конфлікти, в зв`язку з чим його неодноразово просили піти від компанії, проте ОСОБА_10 повертався до столу. ОСОБА_10 став ображати ОСОБА_13 . Потім вони пішли до під`їзду та зупинились на сходах. ОСОБА_10 штовхнув його та наніс удар по обличчю.В цей час відкрились двері, що вели у під`їзд, з нього вийшла жінка, якій він допоміг знести по сходах дитячу коляску. Потім він зайшов у під`їзд за ОСОБА_10 . В під`їзді ОСОБА_10 продовжував агресивно себе поводити у його відношенні, ображати матір ОСОБА_13 , між ними виникла обоюдна бійка. В ході бійки він, побачивши кров у ОСОБА_10 , зупинився. В цей момент до під`їзду зайшла їх сусідка на прізвище ОСОБА_22 разом з дорослим сином та зупинилась біля них, при цьому він попросив дати йому ганчірку, щоб прибрати кров з підлоги, при цьому потерпілий сидів на підлозі. Коли він почав виходити з під`їзду, ОСОБА_10 почав наздоганяти його та чіплятись за його брюки, намагаючись не дати йому піти. Вийшовши за ним з під`їзду на вулицю, ОСОБА_10 продовжував тримати його руками за ноги, в зв`язку з чим він, намагаючись позбутись ОСОБА_10 , став відштовхувати останнього від себе ногами, можливо в той момент сумка потерпілого зачепилась за його руку. Коли він зміг звільнитися від ОСОБА_10 , за столом вже нікого не було і він пішов вглиб району. Повернувшись, побачив біля під`їзду машину швидкої медичної допомоги та зрозумів, що вони приїхали до ОСОБА_10 . Умислу на вбивство потерпілого не мав, ніяких речей ОСОБА_10 не викрадав і напад на останнього не скоював. ОСОБА_10 першим спровокував бійку, нанісши йому удари, а він захищався від такої поведінки ОСОБА_10 , у вчиненому кається.
За епізодом від 01.08.2017 р. ОСОБА_13 свою вину не визнав, пояснивши, що 01.08.2017 р. приблизно об 11-00 год. він вийшов з дому, оскільки хотів випити, біля гаражів знайшов пакет з ножем, який забрав собі, загорнувши в пакет, пішов до кіоску придбати сигарети. Біля магазину стояв потерпілий, який щось купляв та почав робити ОСОБА_23 зауваження щодо знаходження останнього в стані алкогольного сп`яніння, він не реагував, купив сигарети та присів на лавочку неподалік, ніж в пакпті лежав поруч. Потерпілий викликав патрульнизх, які приїхали, зробили фотографії та вилучили ніж. За потерпілим він з ножем не гонявся, не погрожував та ніяких грошей не вимагав.
Незважаючи на часткове визнання вини, винуватість ОСОБА_13 у вчиненні криміальних правопорушень відносно ОСОБА_24 за епізодом від 30.10.2011 р. при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладених у вироку, підтверджується дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_13 він знає як сусіда по під`їзду, з ОСОБА_14 раніше знайомим не був. 30.10.2011 року він повертався додому на таксі зі свята в стані легкого алкогольного сп`яніння, був одягнутий у військову форму зразку 1943 року, з ним також була військова сумка-планшет, в якій знаходились наручний годинник «ЗИМ» та фляга «TRAMP». Вийшов з таксі біля свого будинку, купив у кіоску 2 пляшки пива та пішов додому. Назустріч йому йшов п`яний ОСОБА_13 та попросив гроші на спиртне. Він знав, що ОСОБА_13 неодноразово судимий, мав конфлікти із мешканцями будинку, та сказав, що гроші на випивку він йому не дасть. Вони разом підійшли до столу, що розташований біля під`їзду № 1, в якому він проживає. За столом знаходились ОСОБА_14 та невстановлена на цей час особа. Його знову запитали про гроші, він повідомив, що гроші не надасть. ОСОБА_14 тоді йому грубо відповів, щоб він не відмовлявся та надав гроші, мовляв, ми знаємо, що в тебе добре матеріальне становище, є два автомобілі. Він зрозумів, що назріває конфлікт, та пішов до під`їзду. Зайшовши в під`їзд, викликав ліфт. При цьому на ньому на ремні знаходилась військова сумка-планшет. Почув, як спочатку двері до під`їзду за ним закрились, потім знову відкрились. Побачив, що до під`їзду зайшов ОСОБА_13 , за ним ОСОБА_14 та третя невстановлена особа, яка була з ними за столом. Вони відтіснили його від ліфту до кута біля лічильників, де знаходяться квартири АДРЕСА_5 , 7. ОСОБА_13 наніс йому один або два удари в обличчя, він у відповідь також вдарив ОСОБА_13 . Після цього ОСОБА_14 та третя особа також стали наносити йому удари. Він притягнув ОСОБА_13 до себе, щоб закритися від ударів. В цей момент ОСОБА_14 , який знаходився відносно нього лівіше, наніс йому декілька ударів у ліву скроневу область голови, від яких він впав на підлогу та почав закривати голову руками. Вказані троє хлопців стали бити його ногами по обличчю, від їх ударів в нього зламалося ліве передпліччя, рука повисла. Йому продовжували наносити удари. Під час одного з ударів в область очей він побачив яскравий спалах, відчув сильний біль та, скоріше за всього, втратив свідомість. Скільки його продовжували бити, він не знає. Впевнений, що його били втрьох, оскільки отримував по декілька ударів в секунду. Він точно пам`ятає, що ударів було багато, не менше 30. Вказані події відбувались в проміжок часу приблизно з 18:20 год. до 18:45 год. Потім він пам`ятає, як сидів на сходинах біля під`їзду, чув голоси дружини та сусідів. Також зазначив, що в нього з офіцерського планшета було викрадено годинник наручний торгової марки «ЗИМ» та флягу торгової марки «TRAMP». Про зникнення вказаних речей він дізнався після виписки з лікарні, коли подивився в планшет, який знаходився вдома, та з`ясував відсутність годинника та фляги. Зі слів дружини він знає, що коли його виявили, планшет лежав поруч з ним. Коли він заходив в під`їзд, планшет був на ньому. Також зазначив, що вважає, що планшет з нього був зірваний під час побиття, ким самим, він не знає. Гроші та мобільний телефон, які були в карманах його одягу, залишились на місці.
- показаннями свідка ОСОБА_25 , яка в судовому засіданні пояснила, що проживає в квартирі АДРЕСА_6 . Ввечері 30.10.2011 року вона, виходячи з дому на прогулянку з дитиною, на ганку перед під`їздом зустрілась з сусідами по під`їзду ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які заходили в під`їзд. Першим йшов ОСОБА_10 , за ним ОСОБА_13 . Останній намагався допомогти їй спустити коляску вниз. Потім ОСОБА_10 та ОСОБА_13 зайшли в під`їзд. Вона пішла гуляти з дитиною та коли через деякий час, приблизно через 30-40 хвилин, але точно період часу вона зазначити не може, повернувшись назад, зайшла до під`їзду, то побачила, що на першому поверсі під`їзду біля ліфту все було в крові. При цьому ОСОБА_10 лежав або сидів на площадці біля ліфту, точно сказати не може, а поруч знаходився ОСОБА_13 , який попросив у неї води. Побачивши вказане, вона злякалася та вийшла з під`їзду, попросила осіб, що стояли біля під`їзду, викликати швидку допомогу. Але оскільки їй відповіли, що швидка викликана, вона повернулась у під`їзді, побачила, що двері, які ведуть у тамбур її квартири, в крові. При цьому ОСОБА_10 , як і раніше, сидів у крові, а поруч з ним знаходився ОСОБА_13 . Крім ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , інших осіб вона разом з ними не бачила.
- показаннями свідка ОСОБА_26 , яка в судовому засіданні пояснила, що проживає в квартирі АДРЕСА_7 , яка знаходиться на першому поверсі під`їзду № 1. ОСОБА_13 та ОСОБА_10 є її сусідами по під`їзду. В неділю 30.10.2011 року приблизно о 16:00 год. вона викликала наряд міліції у зв`язку з тим, що за столом навпроти їх будинку знаходилась компанія чоловіків в кількості приблизно 7 осіб, які перебували в стані алкогольного сп`яніння та голосно, як на її погляд, між собою спілкувались. Серед вказаних осіб був ОСОБА_13 . При цьому ОСОБА_14 та ОСОБА_10 у вказаній компанії не було. Після виклику міліції вона виходила з квартири гуляти з онуком, заходила в магазин. Коли вона повернулась приблизно через 40 хвилин, їх зателефонували з міліції та запитали, чому вона не дочекалась приїзду їх співробітників. Потім вона ще раз вийшла гуляти з онуком та повернулась додому приблизно в 18:00 год. Після цього, знаходячись у квартирі за місцем свого проживання, вона під час купання онука почула шум бійки. Вказані події відбувались в період часу приблизно з 18:20 год. до 18:40 год. Вона зняла трубку відеодомофону, який розташований в її квартирі, та на його екрані побачила на площадці першого поверху під`їзду обриси двох осіб чоловічої статі, які штовхались напроти ліфту. Силуети вказаних осіб вона бачила від колін та вище, оскільки область нижче колін знаходилась поза зоною огляду відеодомофону. Також пояснила, що впевнена в тому, що вказаних осіб було лише двоє та вони штовхались в бійці, проте ударів один одному не наносили. Вказаних осіб вона спостерігала на екрані відеодомофону протягом декількох хвилин, при цьому періодично відходила у ванну до онука та поверталась назад до відеодомофону. Криків при цьому вона не чула, лише звук метушні. Обличчя вказаних осіб на екрані домофону були розмиті та нечіткі через погану якість відображення на екрані відеодомофону, в зв`язку з чим ідентифікувати вказаних осіб вона не може. Пояснила, що на стадії досудового розслідування вона не повідомляла слідчому, який здійснював її допит, про факт спостереження нею вказаної бійки, оскільки вважала, що слідчий допитує її за фактом виклику нею міліції вдень 30.10.2011 року до компанії за столом, а не у зв`язку із фактом спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 . Також показала, що, надаючи раніше пояснення співробітникам міліції відносно того, що в компанії за столом, яку вона спостерігала перед викликом міліції, був ОСОБА_14 , вона помилилась, що особа яку вона бачила в білому костюмі біля столику, не схожа на ОСОБА_14
- показаннями свідка ОСОБА_27 , яка в судовому засіданні пояснила, що проживає в квартирі АДРЕСА_8 . 30.10.2011 року, після 18:00 год., приблизно о 19:00 год., вона разом з братом ОСОБА_28 поверталась додому. Перед ними у під`їзд № 1 будинку, в якому розташована їх квартира, зайшла їх сусідка із кв. АДРЕСА_9 ОСОБА_29 . Коли вони зайшли у під`їзд та дійшли до сходин, то побачили, що назустріч їм йшов ОСОБА_10 , при цьому складалось враження, що він йшов навпомацки тримався рукою за стіну та спирався на неї. ОСОБА_30 в цей момент стояв біля ліфту. Вони перелякались та вибігли з під`їзду на вулицю. Стоявши неподалік побачили, що спочатку з під`їзду вийшов ОСОБА_10 , а після нього ОСОБА_13 , потім ОСОБА_10 скотився зі сходів, а ОСОБА_13 стояв на сходах наверху, потім пішов від під`їзду, в бік джерела. Також показала, що, виходячи з під`їзду, ОСОБА_13 тримав, а потім кинув формену сумку-планшет зі сходів, не відкриваючи її при цьому. Після вказаних подій вона зателефонувала ОСОБА_31 та попросила останню зв`язатися із сусідкою, щоб та повідомила дружину ОСОБА_10 про те, що сталося. Також зазначила, що інших осіб разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , в тому числі обвинуваченого ОСОБА_14 , вона під час вказаних подій не спостерігала.
- показаннями свідка ОСОБА_31 , яка в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_10 . У неділю в кінці жовтня її дочка ОСОБА_27 залишила онука з нею та поїхала зустрічати її неповнолітнього тоді сина ОСОБА_28 . Коли вони розмовляли по мобільному телефону, ОСОБА_27 повідомила їй, що вони під`їжджають до дому та будуть за 10 хвилин. Приблизно через півгодини вона почала хвилюватись та зателефонувала доньці. Остання їй повідомила, що вони не змогли зайти у під`їзд та вийшли з нього, оскільки ОСОБА_13 побив ОСОБА_10 . Також дочка їй сказала, що перед ними в під`їзд заходила їх сусідка по під`їзду ОСОБА_29 . Вона зателефонувала сусідці на прізвище ОСОБА_32 та попросила останню повідомити дружину потерпілого ОСОБА_33 про побиття її чоловіка. Щодо обставин бійки знає тільки зі слів своєї доньки. ОСОБА_10 може охарактеризувати, як неприємного та неввічливого чоловіка, який ні з ким не спілкується, не вітається, грубить та колись вдарив її чоловіка.
- показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що ввечері 30.10.2011 року, близько 18:00 год., він разом із знайомим на ім`я ОСОБА_19 знаходився за столом, розташованим у дворі будинку АДРЕСА_3 . До них підійшли ОСОБА_13 разом з чоловіком, одягнутим у військову форму ОСОБА_10 . Людина в формі була у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_13 запропонував випити, і він дав ОСОБА_13 гроші для придбання спиртних напоїв. ОСОБА_13 сходив в магазин, де придбав спиртне. При цьому він не чув, щоб хтось у когось вимагав гроші. Потім ОСОБА_13 пішов проводжати людину в формі у під`їзд № 1 будинку АДРЕСА_3 . Йому було видно, як ОСОБА_13 та ОСОБА_10 зайшли в під`їзд та приблизно через п`ять хвилин ОСОБА_13 вийшов назад, при цьому руки в нього були в крові. Крім вказаних осіб, до під`їзду ніхто не заходив та не виходив. ОСОБА_14 з ними за столом не було, в під`їзд ОСОБА_14 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 не заходив. Також показав, що не пам`ятає, чи був за столом з ними ОСОБА_17
- Показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_11 . Ввечері 30.10.2011 року він вийшов в кіоск купити пляшку пива. Повертаючись, зустрів ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Він, а також ОСОБА_13 та ОСОБА_10 підійшли до столу, розташованому у дворі будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_10 дав гроші ОСОБА_34 для придбання горілки, останній сходив придбав пляшку горілки та віддав здачу ОСОБА_10 . Між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які обидва знаходились в стані алкогольного сп`яніння, виникла словесна суперечка через те, що ОСОБА_10 сказав щось образливе про матір ОСОБА_13 . Через деякий час ОСОБА_10 та ОСОБА_13 пішли до під`їзду № 1 будинку № 101 по вул. Гв. Широнінців м. Харкова, при цьому про щось сперечались, та зайшли у вказаний під`їзд. Приблизно через п`ять хвилин ОСОБА_13 вийшов з під`їзду, руки при цьому у нього були в крові. ОСОБА_10 він побачив хвилин через 10-15, коли той сидів на сходинках під`їзду, при цьому обличчя у нього було все в крові. Пояснив, що ОСОБА_14 з ними за столом не було, і в під`їзд ОСОБА_14 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 не заходив. За столом було всього п`ять осіб він, ОСОБА_18 з товаришем, ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . В під`їзд заходили лише ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Також зазначив, що при ньому ОСОБА_13 гроші у ОСОБА_10 не вимагав.
- показаннями свідка ОСОБА_35 , яка в судовому засідання пояснила, що є власником перукарні, яка розташована в житловому будинку, що знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_3 . Одночасно працює там перукарем. Між вказаним будинками на вулиці розташований стіл. В кінці жовтня 2011 року вона обрізала гілки на деревах та кущах, що розташовані поблизу перукарні, після цього вказані гілки відносила до сміттєвого баку, що розташований на відстані 2-4 м. від вказаного столу. Гілок було багато і вона досить часто ходила їх викидати. Відповідно, вона періодично знаходилась біля вказаного столу та спостерігала за тим, що там відбувається. Вона звернула увагу на компанію, що знаходилась за вказаним столом, в загальній кількості 5 осіб. Серед них вона впізнала ОСОБА_13 , якого знала візуально як клієнта їх перукарні. Також за столом знаходились ОСОБА_10 , якого вона до вказаних подій не знала, ОСОБА_36 з їх району з товаришем та чоловік на ім`я ОСОБА_37 , прізвисько ОСОБА_38 , який живе в будинку АДРЕСА_3 . При цьому спочатку компанія за столом налічувала 3 осіб, потім до них приєднався ОСОБА_10 . Вона звернула увагу на ОСОБА_10 , оскільки він був незвично одягнутий під верхнім одягом на ньому було одягнуто щось на кшталт військової форми. На столі вона бачила пляшку горілки та пива. Компанія знаходилась за столом приблизно с 17:00 год. до 18:00 год. Також вона звернула увагу, що ОСОБА_10 поводився агресивно, нецензурно лаявся в бік ОСОБА_13 , мова при цьому йшла про матір останнього. Вона вказаний факт добре пам`ятає, оскільки знала, що ОСОБА_13 неодноразово судимий та подумала, що не можна так себе поводити та розмовляти з раніше судимою людиною. Потім із-за стола встали ОСОБА_10 та ОСОБА_13 і разом пішли до під`їзду. При цьому попереду йшов ОСОБА_13 , за ним ОСОБА_10 , який двічі штовхнув ОСОБА_13 в спину зі словами, що він йому зараз покаже. Коли вона в черговий раз, хвилин через 15, підійшла до сміттєвого баку с гілками, то побачила ОСОБА_10 , який сидів на сходинках біля під`їзду весь в крові, та ОСОБА_13 , який відходив від нього в бік та йшов в напрямку кіоску. Це було приблизно на початку восьмої години вечора. В той момент, коли на вулиці з під`їзду з`явились ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , хтось за столом сказав, що треба розходитись, щоб не бути свідками, після чого компанія за столом розійшлась. Потім приблизно о 20:00 год. приїхала бригада невідкладної швидкої допомоги. Зазначила, що ОСОБА_14 , якого вона також знає візуально як клієнта її перукарні, в той день за столом серед зазначеної компанії вона не бачила. Також вона не бачила, щоб ОСОБА_14 разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 заходив в під`їзд та виходив з нього.
- показаннями свідка ОСОБА_39 , який в судовому засіданні пояснив, що разом з ОСОБА_10 є членом ретроклубу. 30.10.2011 року він подарував ОСОБА_10 годинник ЗИМ в робочому стані, рік випуску точно не пам`ятає, проте може зазначити, що вказаному годинникові більше 50 років. Вказаний годинник ОСОБА_10 поклав в планшет польову командирську сумку. Також він у ОСОБА_10 бачив флягу, в якій останній зберігав коньяк. Також пояснив, що 30.10.2011 року він разом з ОСОБА_10 та ще однією особою відмічали свято, вжили на трьох пляшку горілки, після чого ОСОБА_10 разом з їх знайомим поїхав додому на таксі. Зазначив, що в цей день ОСОБА_10 був у військовій формі, у нього з собою була вказана вище військова сумка-планшет.
- показаннями свідка ОСОБА_40 , яка в судовому засіданні пояснила, що є колишньою дружиною ОСОБА_10 та під час вказаних подій проживала з ним за адресою: АДРЕСА_4 . 30.10.2011 року приблизно в 19:00 год. їй зателефонувала сусідка на прізвище ОСОБА_32 та сказала спуститись на перший поверх, пояснивши при цьому, що побили ОСОБА_10 . В під`їзді на першому поверсі вона побачила значну кількість крові. На вулиці на сходинах біля під`їзду сидів ОСОБА_10 , обличчя у нього було все в крові, руки він тримав у обличчя. На її запитання, хто це зробив, відповів, що це був ОСОБА_41 . Вона здогадалась, про якого ОСОБА_42 йде мова. Вона зняла з нього речі, піднялась до себе, після чого спустилась, дочекалась бригаду швидкої медичної допомоги та разом з ОСОБА_10 поїхала до лікарні. Також зазначила, що в під`їзді вона підняла пілотку ОСОБА_10 , також, наскільки пам`ятає, взяла його сумку, які також віднесла до квартири. Пояснила, що ОСОБА_10 під час вказаних подій був в стані алкогольного сп`яніння. Пізніше, в лікарні, ОСОБА_10 сказав їй, що його побили троє осіб.
- показаннями свідка ОСОБА_43 , яка в судовому засіданні пояснила, що у 2011 року проживала з разом ОСОБА_13 , за адресою АДРЕСА_12 , в той день була на роботі, повернулась близько 18-00 год., сусіди розповіли, що була бійка між ним та іншим сусідом, пізніше прийшов ОСОБА_13 , у якого було на обличчі була кров через розбиту брову, сказав, що побився з сусідом, при ньому ніяких речей не було, на його проханн вона випрала його чорну куртку, яка була забруднена.
- протоколом огляду місця події від 01.11.2011 року, згідно якого місцем події є вхід до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 . Перед входом у вказаний під`їзд на асфальті проглядаються плями сіро-бурого кольору овальної форми з нерівними краями, на сходах під`їзду також проглядаються аналогічні плями. У вказаному під`їзді сліди боротьби відсутні. З місця події вилучено 1 зішкріб речовини бурого кольору (т.3 а.с. 173-177).
- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 09.11.2011 року, згідно якого ОСОБА_13 в ході проведення вказаної слідчої дії підтвердив факт нанесення ним ОСОБА_10 численних ударів руками та обутими ногами в область обличчя (т.2 а.с. 235).
- протоколом відтворенням обстановки та обставин події від 03.02.2012 року, згідно якого ОСОБА_10 в ході проведення вказаної слідчої дії підтвердив факт нанесення йому численних ударів руками та ногами ОСОБА_13 та двома іншими хлопцями в область обличчя (т.2 а.с. 236-239).
- протоколом виїмки від 03.02.2012 року, згідно якого у ОСОБА_10 було вилучено форменну тужурку зеленого кольору з нашивками на рукавах у вигляді зірок, а також погонами; мобільний телефону Нокіа 6303, IMEI НОМЕР_1 (т.2 а.с. 240).
- протоколом огляду предметів від 04.02.2012 року, згідно якого було оглянуто форменну тужурку зеленого кольору з нашивками на рукавах у вигляді зірок, а також погонами, по всій передній поверхні та часткового бокових поверхнях якої маються плями бурого кольору; мобільний телефон Нокіа 6303, IMEI НОМЕР_1 , в меню якого мається файл розміром 710 кб, створений 13.01.2012 року в 21:00 год., з назвою «Запись003.amr», із записом телефонної розмови між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 (т.2 а.с. 242-246).
- стенограмою аудіозапису телефонної розмови, яка була дослідженя в ході судового засідання, що відбулась 13.01.2012 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , в ході якої знайшли своє підтвердження факт спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 (т.2 а.с. 248).
- постановою про визнання та долучення до справи речових доказів від 04.02.2012 року, з якої вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні визнано речовими доказами та долучені до справи оптичний диск з аудіофайлом із записом телефонної розмови між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 від 13.01.2012 року, формена тужурка зеленого кольору, а також кросівки ОСОБА_13 (т.2 а.с. 247-248).
- протоколом огляду від 01.11.2011 року, з якого судом встановлено, що у ОСОБА_13 було оглянуто та вилучено кросівки фірми «Адідас» білого кольору, спортивні брюки фірми «Адідас» чорного кольору (т.2 а.с. 241).
- висновком судово-медичної експертизи № 274-Ис/11 від 21.12.2011 року, з якого вбачається, що кров ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемагглютініном анти-В. Кров ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемагглютініном анти-А. На кросівках (об`єкти № 1-4, 7, 9, 10, 15), вилучених у ОСОБА_13 , виявлена кров людини групи А з ізогемагглютініном анті-В, походження якої від ОСОБА_10 не виключається. Від ОСОБА_13 вказана кров статися не могла. На цих же кросівках (об`єкт № 8) мається кров людини, в якій виявлені антигени А и В. Вказаний результат може бути наслідком змішування у цьому об`єкті крові ОСОБА_10 з кров`ю ОСОБА_13 . На цих же кросівках (об`єкти № 5, 6, 11-14) та на спортивних брюках, вилучених у ОСОБА_13 , кров не знайдено (т.3 а.с. 2-4).
- висновком судово-медичної експертизи № 986-Ц/2011 від 25.12.2011 року, з якого судом встановлено, що групова належність крові ОСОБА_10 - А з ізогемагглютініном анти-В. Групова належність крові ОСОБА_13 - В з ізогемагглютініном анти-А. В результаті проведення судово-медичної експертизи зішкріба, вилученого при огляді місця події, виявлена кров людини, в якій виявлений антиген А та ізогемагглютініном анти- ОСОБА_44 належність крові не визначалась через вкрай малу кількість наданого матеріалу. Можна припустити, що вказана кров могла статися від людини з групою крові А з ізогемагглютініном анти-В, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 6-10).
- висновком судово-медичної експертизи № 3686-С від 14.01.2012 року, з якого вбачається, що у зв`язку з подіями 30.10.2011 року у ОСОБА_10 мались осколковий перелом правої променевої кістки, синець на обличчі, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо у строк та за обставин, на які посилається ОСОБА_10 в своїх показах, при цьому найбільш вірогідним є положення ОСОБА_10 обличчям до нападника. Виникнення вказаних ушкоджень за обставин, на які посилається ОСОБА_13 , є маловірогідним. За ступенем тяжкості перелом відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, синець - до легких тілесних ушкоджень. Після спричинення йому тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 міг самостійно пересуватися. Виходячи з локалізації ушкоджень, ОСОБА_10 було спричинено не менш 3 травматичних впливів (т. 2, а.с. 252-253).
- висновком судово-медичної експертизи № 345-С від 17.02.2012 року, з якого судом встановлено, що у зв`язку з подіями 30.10.2011 року у ОСОБА_10 мались: контузія, гематома вік, гіфема, гемофтальм правого ока, проникаюче корнео-склеральне поранення з випадінням оболонок лівого ока; осколковий перелом правої променевої кістки, синець на обличчі, що утворились від дії тупих твердих предметів, при цьому травма ока утворилась у зв`язку з нанесенням ударів руками та взутими у взуття ногами. Виникнення вказаних ушкоджень за обставин, на які посилається ОСОБА_13 , є маловірогідним. За ступенем тяжкості перелом променевої кістки відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, синець - до легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження не могли утворитися в результаті падіння з висоти власного росту на площину. На тілі ОСОБА_10 тілесні ушкодження, характерні для самооборони, відсутні. Виходячи з локалізації ушкоджень, ОСОБА_10 було спричинено не менш 3 травматичних впливів. Показання ОСОБА_10 щодо механізму утворення пошкоджень лівого ока відповідають об`єктивним судово-медичним даним. Між отриманими ОСОБА_10 ушкодженнями та його знаходженням у лікарні існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. За ступенем тяжкості ушкодження лівого ока відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що спричинили постійну втрату загальної працездатності більш ніж на 35 %., оскільки в результаті травми очного яблука, який до ушкоджень мав зір, а також його зморщування, встановлена постійна втрата загальною працездатності збільшується на 10 %. (т. 2, а.с. 254-256).
- висновком повторної судово-медичної експертизи №334-ая/15 від 29.01.2015-27.02.2015 р. згідно з яким: у громадянина ОСОБА_10 мали місце наступні пошкодження: -проникаюче корнео-склеральне поранення лівого очного яблука з випадінням його оболонок, гематома вік і забита рана в області лівої брови. Вказане вище поранення лівого очного яблука потребувало оперативного лікування з метою видалення розтрощених оболонок лівого очного яблука з накладенням швів в зоні ушкодження і рогівки. Травма лівого очного яблука призвела до субатрофії очного яблука і повної втрати зору (гострота зору лівого ока - 0 (нуль)). Контузія, гематома вік, гіфема, гемофтальм правого ока. Перелічені пошкодження у громадянина ОСОБА_10 виникли від не менш як дворазової ударно-забиваючої дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в цих ушкодженнях не відобразились, але з урахуванням відомостей з матеріалів справи такими предметами могли бути, як руки так і взуті у взуття ноги. Напрямок діючої сили був спереду назад. Ці ушкодження були нанесені у строк, який відповідає вказаному в матеріалах кримінальної справи. Травма лівого очного яблука з її наслідками у громадянина ОСОБА_10 за ступенем тяжкості відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, оскільки викликала стійку втрату загальної працездатності більше однієї третини (35 % (тридцять п`ять) відповідно до ст.24 Інструкції Міністерства фінансів №2 від 2.01.1986 р.). Травма правого очного яблука у у громадянина ОСОБА_10 за ступенем тяжкості відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.1а Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості ушкоджень, Наказ №6 від 17.01.95 р. МОЗ України). При огляді громадянина ОСОБА_10 нейрохірургом 4 лікарні був поставлений діагноз - забій м`яких тканин голови. Діагноз: закрита черепно- мозкова травма у формі струсу головного мозку не був встановлений. Діагноз - гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з внутрішньочерепною гіпертензією і астенічний синдром, встановлений невропатологом при одноразовому огляді ОСОБА_10 в ГКБ №14 ім проф.Гіршмана без урахування додаткових методів обстеження, не може бути прийнятий до уваги і оцінений з ступенем важкості. Крім того, у громадянина ОСОБА_10 мав місце закритий перелом діафіза лівої ліктьової кістки без істотного зміщення уламків, який утворився від прямої ударно-забиваючої дії тупого твердого предмета в строк, що відповідає вказаному в матеріалах справи. Слід відмітити, що характер перелому лівої ліктьової кістки по механізму утворення відповідає прямій ударній дії тупого твердого предмета, що цілком можливо і навіть характерно в умовах самооборони. За ступенем тяжкості це ушкоження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я (п.п 1.2.1 а,б,в п.2.2.1в Правил судово-медичного визначення ступеню важкості ушкоджень, Наказу №6 від 17.01.95 р. МОЗ України). Судово-медичні дані в частині механізму утворення і способу заподіяння комплексу тілесних пошкоджень, встановлених у громадянина ОСОБА_10 , не суперечать його показанням, на які він вказує в ході слідчого експерименту з його участю від 03.02.2012 р./ т. 4 а.с. 197-203/
- висновком товарознавчої експертизи № 1 від 15.02.2012 року, з якого вбачається, що вартість викраденого майна на момент вчинення злочину з урахуванням зносу склала 204,00 грн., в тому числі вартість годинника чоловічого наручного механічного ТМ «ЗИМ» склала 150,00 грн., вартість фляги із нержавіючої сталі ТМ «TRAMP» - 54,00 грн. (т. 3а.с. 71).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2013 р., який складений з метою перевірки показань свідка ОСОБА_26 щодо спостереження нею на екрані відеодомофону конфлікту та знаходження лише двох чоловіків 30.10.2011 року в період часу приблизно з 18:00 до 18:40, який відбувся на першому поверсі під`їзду біля ліфту напроти її квартири, в ході якого встановлено, що на екрані відеодомофону спостерігаються обриси лише двох осіб, що підтверджує показання даного свідка щодо можливості спостереження нею конфлікту та штовхання двох осіб чоловічої статі на сходовій клітині першого поверху під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 .( т. 2 а.с. 98-105)
Доводи ОСОБА_13 відносно того, що потерпілий взагалі не довів факт наявності у останнього викраденого майна на час скоєння у його відношенні злочину, є такими, що не відповідають дійсності та спростовуються як поясненнями потерпілого, а також свідка ОСОБА_39 який пояснив, що він подарував ОСОБА_10 годинник, який останній поклав у сумку-планшет, в якій також знаходилась фляга з коньяком.
За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів показання ОСОБА_10 в частині викрадення у нього з планшета годинника та фляги.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_13 , що тілесні ушкодження потерпілому він наніс, захищаючись від протиправної поведінки останнього, спростовуються вищенаведеними доказами, а також поясненнями ОСОБА_13 відносно того, що дії потерпілого не загрожували його життю, у потерпілого будь-яких предметів в руках для нанесення тілесних ушкоджень не було.
Також суд враховує, що між сваркою, яка виникла за столом між ОСОБА_13 і ОСОБА_10 , в ході якої останній образливо висловлювався на адресу обвинуваченого, та спричиненням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень в під`їзді пройшов значний проміжок часу.
Органами досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_13 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України як замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, не доведене до кінця з підстав, що не залежить від волі винного, та за ч. 4 ст. 187 КК України як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Вказану кваліфікацію суд вважає помилковою з наступних підстав.
В судовому засіданні ОСОБА_13 заперечував наявність у нього умислу на позбавлення життя потерпілого.
Зазначені доводи ОСОБА_13 стороною обвинувачення не спростовано, належних та допустимих доказів, які б підтверджували зворотне, суду не надано.
Сам по собі факт нанесення ОСОБА_13 численних ударів кулаками та взутими ногами в область голови та обличчя потерпілого та спричинення у зв`язку з цим останньому тілесних ушкоджень, в тому числі тяжкого, суд не може вважати належним та достатнім доказом наявності у ОСОБА_13 умислу саме на позбавлення життя потерпілого.
Доводи обвинувачення відносно того, що після уходу із-за стола ОСОБА_10 , який пішов до під`їзду, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та третя невстановлена особа, які залишились за столом, вступили в злочинну змову між собою, спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_10 шляхом розбійного нападу та наступного вбивства потерпілого, та що вказані злочини вчинені за попередньою змовою групою осіб, суд вважає не доведеними, оскільки вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , які знаходились за вказаним столом та спростували як факт знаходженнями разом з ними ОСОБА_14 , так і факт будь-яких домовленостей між ОСОБА_13 та іншими особами, що були за столом, з приводу розбійного нападу та вбивства ОСОБА_10 . Крім того, вказані доводи спростовуються показаннями зазначених свідків, а також свідка ОСОБА_35 про те, що в під`їзд пішли разом ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , при цьому потерпілий йшов позаду ОСОБА_13 .
Таким чином, аналіз досліджених судом доказів у сукупності із характером дій ОСОБА_13 свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_13 діяв з умислом, спрямованим лише на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Як вбачається з досліджених судом доказів, про відсутність у ОСОБА_13 наміру позбавити потерпілого життя свідчить те, що, в разі його наявності, для реалізації вказаного умислу у обвинуваченого не було жодних перешкод, обвинувачений на адресу потерпілого погроз про позбавлення його життя не висловлював.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні були належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.
Таким чином,вказані дії обвинуваченого суд кваліфікує за наслідками, які фактично наступили, тобто за ч.1 ст.121 КК України, а не за ч.3 ст.15, п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України, як кваліфіковано стороною обвинувачення.
Твердження потерпілого ОСОБА_10 , а також доводи обвинувачення в частині того, що у ОСОБА_10 за столом вимагали грошові кошти для придбання спиртних напоїв, а напад на нього було здійснено ОСОБА_13 спільного із ОСОБА_14 та третьою невстановленою особою з метою заволодіння грошима, є недоведеними, оскільки спростовуються не тільки показаннями ОСОБА_13 , а й показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , які протягом всього часу перебування ОСОБА_10 та ОСОБА_13 за столом знаходились спільно з ними та показали, що гроші в потерпілого ніким не вимагались, а також показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_35 , які пояснили, що конфлікт між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 виник через образливі висловлювання останнього.
При цьому суд враховує, що свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_45 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , ОСОБА_46 є сусідами обвинуваченого ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_10 , в зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати показання зазначених свідків необ`єктивними, упередженими та такими, що спрямовані на сприяння у кримінальному провадженні обвинуваченому або потерпілому.
Враховуючи, що показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_35 в частині подій за участю ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , що відбувались за столом, розташованим у дворі будинку АДРЕСА_3 , є стабільними та послідовними, узгоджуються між собою, доповнюють та не суперечать один одному, у суду відсутні підстави ставити їх під сумнів, в зв`язку з чим суд приймає їх за основу як достовірні.
Показання потерпілого ОСОБА_10 в частині обставин зникнення у нього військової сумки-планшету годинника та фляги суд вважає такими, що не можуть підтверджувати факт нападу на нього з метою заволодіння його майном.
Так, як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, 03.02.2012 року в ході його допиту в якості потерпілого ОСОБА_10 показав, що приблизно 14.11.2011 року, коли він приїхав додому з лікарні та почав розбирати свої речі, він згадав, що з ним в той момент був вказаний планшет. Відкривши планшет, він виявив відсутність в ньому годинника та фляги і зрозумів, що в той момент, коли він непритомнів, хтось з нападників або всі разом обшукували його кишені, в тому числі і планшет, та викрали єдине цінне, що змогли знайти. Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_10 зазначав, що, по всій видимості, планшет або зірвали з нього обвинувачені, або, зі слів його дружини, він знає, що планшет лежав поруч з ним там, де його знайшли. В подальшому в ході судового розгляду ОСОБА_10 зазначив, що впевнений в тому, що з нього зірвали вказаний планшет.
Таким чином, аналіз показань потерпілого ОСОБА_10 в частині обставин зникнення у нього військової сумки-планшету не дозволяє поза розумними сумнівами дійти висновку відносно того, що вказаний планшет в нього було відкрито викрадено в ході конфлікту з обвинуваченим.
Враховуючи наведене, доводи ОСОБА_13 щодо відсутності у нього корисливих мотивів у відношенні майна ОСОБА_10 на момент виникнення між ними бійки дослідженими судом доказами не спростовуються.
Доказів того, що обвинувачений ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб, суду не надано.
Винність ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правпорушення відносно ОСОБА_11 за епізодом від 01.08.2017 р. підтверджується дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження доказами, а саме:
-показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що 01.08.2017 р. він знаходився у сестри своєї дружини за адресою АДРЕСА_14 та приблизно об 11-00 год. вийшов до кіоску купити сигарети. Біля кіоску стояв невідомий йому чоловік, який знаходився у нетверезому стані, на руці висів пакет. Коли потерпілий отримав здачу, цей чоловік став вимагати віддати йому горші. Потерпілий відмовився, тоді чоловік вийняв з пакету ножа та погрожуючи ним, продовжував вимагати гроші, кричав «я тебе поріжу». Лезо ножа було загострене з обох боків. Потерпілий попросив продавця викликати поліцію, а сам почав відходити від кіоску, в якийсь момент цей чоловік кудись зник. Загрозу для свого життя потерпілий сприймав, як реальну.
-показаннями свідка ОСОБА_47 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює продавцем магазину «Продукти» буля будинку АДРЕСА_14 . Влітку 2017 р. вона через віконце магазину бачила конфлікт, який виник між ОСОБА_48 , якого вона знала раніше та іншим чоловіком, який зробив ОСОБА_49 зауваження. ОСОБА_23 почав бігати за цим чоловіком з ножем, кричав «я тебе заріжу», вимагав гроші, на що свідок вибігла з магазину з палицею, намагаючись завадити йому та викликала охорону.
-показаннями свідка ОСОБА_50 , який в судовому засіданні пояснив, що разом з ОСОБА_51 та ОСОБА_52 у складі екіпажу 502 УПП приблизно об 11-00 год. 01.08.2017 р. прибули за викликом про хуліганство та погрози ножем на адресу Дружби Народів, 240 у м.Харкові. Свідок- продавець магазину повідомила про причини виклику та дала прикмети чоловіка, який погрожував іншому чоловікові ножем. В процесі патрулювання території поліцейські побачили на лавочці чоловіка з вказаними прикметами, який побачивши їх,викинув пакет в кущі. Вони встановили особу чоловіка- ОСОБА_13 , який візуально знаходився в стані алкогольного сп`яніння та викликали слідчу групу, по приїзду якої було вилучено пакет, в яком знаходився предмет, схожий на ніж.
-аналогічними показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_53 та ОСОБА_52
-протоколом огляду місця події від 01.08.2017 р.та фототаблиці до нього ( т.9 а.с. 154-160)
-протоколом пред`явленняречей для впізнання від 28.09.2017 р. , в ході якого ОСОБА_11 впізнав ніж, яким йому погрожував невідомий та вимагав гроші( т. 9 а.с. 162-163)
-протоколом огляду речей- ножа від 27.09.2017 р. та фототаблицею до нього/ т.9 а.с. 164-166/
-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2017 р. за участю потерпілого ОСОБА_11 та фото таблиця до нього, в ході якого ОСОБА_11 розповідав про події 01.08.2017р. ( т.9 а.с. 181-188)
-висновком криміналістичної експертизи холодної зброї № 461х від 26.09.2017 р. , згідно висновку якої наданий на дослідження предмет виготовлений саморобним способом по типу ножів з клинками кинджальної форми, має господарське-побутове призначення та до категорії клинкової холодної зброї не відноситься( т. 9 а.с. 116-118)
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.08.2017 р., в ході якого свідок ОСОБА_54 впізнала на фотознімку під №3 ( ОСОБА_13 ) впізнала чоловіка на ім`я ОСОБА_41 , який 01.08.2017 р. погрожував ножем та вимгав гроші у іншого чоловіка.( т. 9 а.с. 191-193)
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.08.2017., в ході якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав у громадянині під №3 ( ОСОБА_13 ) чоловіка, який 01.08.2017 р. за адресою м. Харків вул.. Дружби Народів 240 намагався заволодіти його грошима, погрожуючи ножем та фото таблиця до нього ( т.9 а.с. 194-196)
Оцінюючи у сукупності всі зібрані та досліджені у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке грунутується на всебічному, повному й неупереджному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає встановленим, що винуватість ОСОБА_55 у вчиненні кримінальних правопорушень,при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку доведена в повному обсязі та кваліфікує його дії за епізодом від 30.10.2011 р. за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднане із стійкою втратою працездатності не менше як на одну третину та за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, а також за епізодом від 01.08.2017 р. за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Також, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_14 обвинувачується в замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, не доведене до кінця з підстав, що не залежить від волі винного, відповідальність за який передбачено ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та в розбої, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 187 КК України, за наступних обставин.
30.10.2011 року у вечірній час ОСОБА_13 , перебуваючи в станів алкогольного сп`яніння, знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 , де за столом разом із ОСОБА_14 та невстановленою особою розпивав спиртні напої. Близко 18:20 год. ОСОБА_10 увійшов на територію двору та за пропозицією ОСОБА_13 присів до них за стіл. ОСОБА_14 запропонував ОСОБА_10 придбати спиртні напої для спільного вживання, але одержав відмову, після чого став наполягати на своїй вимозі, мотивуючи це добрим матеріальним становищем потерпілого. ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що наближається конфлікт та бажаючи його уникнути, встав із-за столу та пішов до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , в якому розташована його квартира. Залишившись за столом, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та третя невстановлена особа вступили у злочинну змову між собою, спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_10 шляхом розбійного нападу на нього та його наступного вбивства. З метою реалізації вказаного злочинного умислу вказані особи розробили спільний план, відповідного до якого вирішили наздогнати ОСОБА_10 у під`їзді, коли там не буде сторонніх осіб, які можуть запобігти вчиненню злочину, і, заподіявши ОСОБА_10 тілесні ушкодження, тобто застосувавши до нього фізичне насильство, небезпечне для життя в момент заподіяння, заволодіти його майном. В якості фізичного насильства ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та третя невстановлена особа домовились спільно нанести чисельні удари кулаками та ногами по голові та іншим частинам тіла потерпілого, при цьому усвідомлювали, що голова та інші частини тіла, куди вони планували наносити удари, є життєво-важливими органами та заподіяне ними насильство може потягти за собою смерть ОСОБА_10 , а також бажали настання цих суспільно-небезпечних наслідків. Діючи відповідно до розробленого плану, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановлена особа увійшли до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , підійшли до ОСОБА_10 , який чекав на ліфт, і, наступаючи всім тілом, стали витісняти потерпілого у кут, тим самим обмежуючи свободу його пересування та позбавляючи можливості покинути місце події. Після цього ОСОБА_13 , діючи узгоджено із співучасниками, наніс ОСОБА_10 два удари кулаками рук по обличчю, у відповідь на що останній, обороняючись, наніс кілька ударів кулаками рук по обличчю ОСОБА_13 . З метою подолання опору потерпілого, а також реалізації злочинного наміру групи, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та невставлений чоловік приєднались до ОСОБА_13 та втрьох стали наносити йому численні удари кулаками по голові. ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя і здоров`я, схопив ОСОБА_13 за одяг та притягнув до себе, намагаючись прикритись його тілом від ударів, що йому наносились. Однак після одного з нанесених ОСОБА_14 та невстановленою особою ударів ОСОБА_10 впав на підлогу, і ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та третя невстановлена особа стали наносити лежачому на підлозі ОСОБА_10 удари ногами по голові, від яких останній знепритомнів. Усвідомивши, що внаслідок застосованого до потерпілого насильства,небезпечного для життя та здоров`я в момент заподіяння, воля до опору у потерпілого подавлена, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та третя невстановлена особа, діючи за раніше розробленим планом, із корисливих мотивів, обшукали кишені одягу та викрали належне ОСОБА_10 наступне майно: годинник чоловічий наручний торгової марки «ЗИМ» вартістю згідно висновків експертизи 150,00 грн., флягу металеву торгової марки «TRAMP» вартістю згідно висновків експертизи 54,00 грн. Коли ОСОБА_10 прийшов до тями та спробував виповзти з під`їзду, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_13 та третьою невстановленою особою, маючи на меті заподіяння смерті потерпілому, стали наносити йому удари ногами по різних частинах тіла. Однак, довести свій злочинний умисел до кінця не змогли, оскільки в під`їзд увійшли сторонні громадяни. Після вказаного ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та третя невстановлена особа з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь.
Суд вважає висновки органу досудового слідства щодо вчинення ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п.6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, необґрунтованими, виходячи з наступних підстав.
Обвинувачений ОСОБА_14 винним себе у скоєнні злочину відносно ОСОБА_10 не визнав, пояснивши, що ніякого злочину відносно потерпілого не вчиняв. Пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 30.10.2011 року він вийшов з будинку приблизно о 12:00 год. За час прогулянки зустрів ОСОБА_13 біля будинку, де проживає останній. ОСОБА_13 був з якоюсь людиною. До них також підійшов ОСОБА_56 , хлопець на ім`я ОСОБА_57 , який живе в домі ОСОБА_13 , та людина на прізвисько ОСОБА_58 . Вони присіли за стіл, вживали спиртні напої. Він чекав ОСОБА_59 . Приблизно о 16:00 год. до них під`їхав наряд міліції, які попросили їх спілкуватись та вести себе тихіше. Після приїзду наряду міліції вони розійшлись. При цьому ОСОБА_13 залишився за столом разом з чоловіком на прізвище ОСОБА_57 , ОСОБА_60 та вітчимом його знайомого ОСОБА_61 . Він пішов в напрямку свого будинку разом з ОСОБА_62 , ОСОБА_63 та ОСОБА_64 . Потім розпрощався із вказаним хлопцями та пішов додому, куди прийшов приблизно о 16:30 год., після чого поїв та ліг у своїй кімнаті відпочивати. Наступного дня дізнався від жінки в магазині, що відбулась бійка за участю ОСОБА_13 . Пояснив, що під час досудового слідства надавав аналогічні пояснення. Також пояснив, що через декілька місяців після вказаних подій йому зателефонував знайомий співробітник міліції та запросив приїхати в міське управління органів внутрішніх справ для надання пояснень. Там його опитали оперативні співробітники з приводу бійки за участю ОСОБА_13 , потім привели до слідчого та повідомили, що відбудеться впізнання. Він просив надати йому адвоката, але йому в цьому відмовили. До приміщення, де мала відбутись вказана процедура, завели трьох осіб, які не були на нього схожі, два з них були особами кавказької зовнішності. Крім того, він був одягнутий в щільну куртку, інші особи у легкі ветровки. По дорозі в туалет, в супроводі оперативників, він побачив на той момент невідомого йому ОСОБА_10 . Потім, коли він разом із статистами став в ряд, в кабінет зайшов ОСОБА_10 . Пройшовся вздовж ряду, сказав, що йому стало зле, та вийшов разом із слідчим, що проводив впізнання. Через декілька хвилин вони повернулись та ОСОБА_10 вказав на нього як на особу, що скоїла злочин. Після процедури впізнання його допитав слідчий. Адвокат у нього з`явився після допиту.
Як вбачається з показань свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_35 , за столом у дворі будинку АДРЕСА_3 безпосередньо перед скоєнням злочину знаходились ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 з товаришем, а також ОСОБА_65 . Вказані свідки однозначно показали, що ОСОБА_14 за столом був відсутній. Також зазначені свідки однозначно показали, що до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 заходили лише дві особи - ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Через деякий час вони побачили вказаних осіб, які виходили з під`їзду, при цьому руки у ОСОБА_13 були в крові. ОСОБА_14 до під`їзду разом з вказаним особами не заходив та разом з ними не виходив.
Свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_25 також надали суду пояснення, з яких вбачається, що вказані особи, які спостерігали в під`їзді побитого ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , не бачили разом з ними будь-яких інших осіб, в тому числі ОСОБА_14 .
Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_66 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_15 , показала, що мати обвинуваченого ОСОБА_14 , ОСОБА_67 , запросила її в гості на 30.10.2011 року. Вона прийшла до них приблизно о 18:00 год., пішла приблизно о 21:00 год. Спілкувалась з ОСОБА_68 та її дочкою ОСОБА_69 . Спочатку вони були на кухні, потім пішли дивитись фотографії в спальню. ОСОБА_14 при цьому був вдома та спав у спальні, нікуди у вказаний період часу з дому не виходив. Також вона пам`ятає, що ОСОБА_70 їй повідомила, що ОСОБА_14 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_71 під час судового розгляду показала, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_14 та події 30.10.2011 року добре пам`ятає, оскільки це був вихідний і в цей день минув місяць з одруження її дочки ОСОБА_72 . Вона чекала в гості свою знайому ОСОБА_73 . Вдома за адресою: АДРЕСА_2 , також знаходились її син ОСОБА_14 та дочка ОСОБА_72 . ОСОБА_14 спав вдома приблизно до 12:00 год., потім пішов гуляти та повернувся додому приблизно в 17:00 год. в стані алкогольного сп`яніння, ліг відпочивати, так як наступного дня вранці мав сідати за кермо. Час його повернення вона пам`ятає, так як чекала на прихід ОСОБА_74 та періодично у зв`язку з цим дивилась на годинник. Приблизно о 18:00 год. до них в гості прийшла ОСОБА_66 , вони спілкувались, пили чай, потім пішли дивитись фотографії на комп`ютері. В тій кімнаті, де вони дивились фотографії, на дивані спав ОСОБА_14 . Потім вони знов повернулись на кухню. ОСОБА_66 пішла приблизно о 21:00 год. ОСОБА_14 весь час, починаючи з 17:00 год. 30.10.2011 року і до ранку наступного дня, з квартири не виходив. Також заперечувала твердження ОСОБА_10 про те, що пропонувала йому відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку із спричиненням тілесних ушкоджень останньому.
Свідок ОСОБА_75 в судовому засіданні надала аналогічні показання, пояснивши, що є сестрою ОСОБА_14 та станом на 30.10.2011 року проживала за адресою: АДРЕСА_2 . В цей день вона знаходилась дома разом з ОСОБА_14 . Вранці вона виходила з дому та приблизно о 13:00 год. повернулась. ОСОБА_14 повернувся додому приблизно о 17:00 год. В цей день приблизно о 18:00 год. до них в гості також приходила сусідка ОСОБА_76 . Вони дивились фотографії в кімнаті, де спав ОСОБА_14 . Зазначила, що цього дня ОСОБА_14 після повернення додому більше з квартири не виходив.
Оцінюючи показання вказаних вище свідків, суд враховує, що ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_77 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 , ОСОБА_66 не є членами сім`ї або родичами обвинуваченого ОСОБА_14 та, таким чином, у вказаних осіб відсутня особиста зацікавленість у сприятливому для ОСОБА_14 результаті розгляду вказаного кримінального провадження, а тому суд вважає їх пояснення правдивими.
Показання обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також вказаних вище свідків в частині відсутності на місці скоєння злочину ОСОБА_14 , надані ними як в ході досудового слідства, так і під час судового розгляду, є стабільними та послідовними, узгоджуються між собою, доповнюють та не суперечать один одному, в зв`язку з чим у суду відсутні підстави ставити їх під сумнів і суд приймає їх, як достовірні.
Будь-яких доказів, які у відповідності до ч. 2 ст. 96 КПК України можуть доводити недостовірність показань та підтверджують нечесність свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_35 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 , ОСОБА_71 , ОСОБА_75 , ОСОБА_74 , ОСОБА_26 , суду не надано.
У зв`язку з наведеним суд оцінює як правдиві показання обвинуваченого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_71 , ОСОБА_75 відносно знаходження обвинуваченого ОСОБА_14 вдома під час вчинення злочину у відношенні ОСОБА_10 , оскільки вказані показання не тільки підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_74 , а й узгоджуються з показаннями як обвинуваченого ОСОБА_13 , так і свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_35 щодо відсутності ОСОБА_14 за столом у дворі будинку АДРЕСА_3 в компанії разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , а також із показаннями свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_25 щодо відсутності ОСОБА_14 в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 , де вони спостерігали побитого і закривавленого ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .
Посилання сторони обвинувачення на аудіозапис розмови між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 як на доказ того, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 було спричинено спільним діями ОСОБА_13 та ще двох осіб, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки із вказаного аудіозапису, стенограма розмови якої була досліджена в судовому засіданні, суд не може констатувати факт визнання ОСОБА_13 тієї обставини, що злочин відносно ОСОБА_10 ним було здійснено спільно з двома іншими особами.
Оцінюючи доводи сторони обвинувачення відносно того, що вчинення ОСОБА_14 інкримінованих йому злочинів підтверджується фактом впізнання його потерпілим ОСОБА_10 як особи, яка спільно з ОСОБА_13 та третьою невстановленою особою здійснила на нього напад, суд виходить з наступного.
Як вбачається з дослідженого судом протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.03.2012 року та фототаблиці до нього, ОСОБА_10 в присутності понятих ОСОБА_78 , ОСОБА_79 впізнав ОСОБА_14 в якості особи, яка спільно з ОСОБА_13 та третьою особою 30.10.2011 року сиділа за столом та потім в під`їзді № 1 будинку № 101 по вул. Гв. Широнінців м. Харкова разом з вказаними вище особами скоїла на нього розбійний напад та спричинила йому тілесні ушкодження. Впізнав по лінії росту волосся, рисам обличчя, формі вух, надбрівним дугам, а також по інших прикметах голови та обличчя (т.2 а.с. 171-174).
В протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 від 12.11.2011 року, дослідженого судом, ним було зазначено, що прикметами нападників в тому числі є наступні: у «Жені» - темне волосся та очі, другий чоловік волосся темне, очі темні (т.2 а.с.212).
В протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 від 03.02.2012 року, дослідженого судом, ним було зазначено, що прикметами двох інших нападників, які були разом з ОСОБА_13 , є в тому числі наступні: «Максима або Жені» - волосся чорного кольору, іншого хлопця брови чорного кольору, що зростаються.
Також суд звертає увагу на те, що у досліджених судом перших поясненнях ОСОБА_10 від 03.11.2011 року, що надавались останнім в присутності громадян ОСОБА_80 та ОСОБА_81 , які підтвердили вірність його показань, потерпілий зазначив, що коли чекав на ліфт, до нього хтось підбіг та наніс удар в область лівого ока та почав бити його по обличчю, після чого він впав на підлогу та його стали бити, наскільки він пам`ятає, близько трьох осіб, яких він не бачив, але чув їх голоси (т.3 а.с. 135).
Свідок ОСОБА_78 надав суду показання, з яких вбачається, що він разом з ОСОБА_82 був залучений в якості понятого під час слідчої дії з впізнання ОСОБА_14 потерпілим ОСОБА_10 . Коли він зайшов до кабінету слідчого, там знаходились ОСОБА_14 , який раніше йому не був знайомим, та ще троє осіб, один з яких був схожий на ОСОБА_14 . Під час проведення впізнання ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_14 двічі. Спочатку ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_14 , потім, посилаючись на погане самопочуття, попросив слідчого призупинити слідчу дію та надати йому можливість вийти, щоб привести себе до ладу, після чого вийшов з кабінету разом із слідчим. Повернувшись до кабінету, він вдруге вказав на ОСОБА_14 , після чого було закінчено оформлення процедури впізнання, всі розписалися в протоколі.
У зв`язку із смертю свідка ОСОБА_83 в судовому засіданні було досліджено протокол його допиту від 12.04.2012 року, згідно якого ОСОБА_84 показав, що був присутнім в якості понятого при впізнанні, яке проводилось за участю обвинуваченого ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_10 . В його присутності потерпілий впізнав чоловіка, який пізніше назвався ОСОБА_14 , в якості особи, яка вчинила щодо нього злочин. Після цього слідчий сфотографував потерпілого, який вказував на ОСОБА_14 . Потім потерпілому стало погано, він вийшов з кабінету разом із слідчим. Після повернення вказаних осіб до кабінету слідчий знов запитав потерпілого, кого він впізнає, на що потерпілий знов вказав на того ж хлопця, якого впізнав до виходу з кабінету, після чого слідчим був складений протокол впізнання.
Крім того, згідно ст. 176 КПК України 1960 року про пред`явлення особи або предмета і про наслідки впізнання складається протокол з додержанням правил, зазначених у статті 85 цього Кодексу. Відповідно до ст. 85 КПК України 1960 року в протоколі про кожну слідчу дію повинні бути зазначені в тому числі прізвища осіб, які брали участь в проведенні слідчої дії, адреси цих осіб. Всупереч зазначених вимог закону в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 15.03.2012 року відсутні адреси статистів, які пред`являлись потерпілому для впізнання разом з ОСОБА_14 , а також відомості щодо їх зовнішнього виду та прикмет, крім відомостей щодо їх одягу. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання долучити до вказаного протоколу фотознімок № 1 не виявилось можливим через технічну несправність цифрового носія інформації. На фотознімку № 2 зображено лише ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .
За таких обставин суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не спростовано, шляхом надання суду належних та допустимих доказів, доводів ОСОБА_14 щодо порушення під час впізнання вимог ч. 2 ст. 174 КПК України 1960 року, згідно яких особа, яка підлягає впізнанню, не повинна мати різких відмін у зовнішності та одягу з іншими особами, що пред`являються впізнаючому разом з нею.
Таким чином, суд визнає об`єктивними твердження обвинуваченого ОСОБА_14 про те, що процес впізнання був проведений з порушенням вимог КПК України 1960 року.
Враховуючи викладені вище обставини, показання потерпілого ОСОБА_10 в частині впізнання ОСОБА_14 як особи, яка спільно з ОСОБА_13 та третьою невстановленою особою спричинила йому тілесні ушкодження, а також протокол пред`явлення особи для впізнання від 15.03.2012 року, суд не визнає доказами, які підтверджують обвинувачення ОСОБА_14 .
Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази, суд керується ч. 3 ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; ч. 2 та ч. 4 ст. 17 КПК України, згідно яких ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; ч. 3 ст. 373 КПК України, згідно якої обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
У зв`язку з вищенаведеним суд вважає недоведеним винуватість ОСОБА_14 у вчиненні злочинів у відношенні ОСОБА_10 .
Враховуючи наведене, суд вважає, що досліджені докази в їх сукупності не дозволяють поза розумним сумнівом вважати доведеною винуватість ОСОБА_14 у вчиненні ним злочинів відносно потерпілого ОСОБА_10 , у зв`язку з чим ОСОБА_14 підлягає виправданню за недоведеністю вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Вивченням особи ОСОБА_13 та встановлено, що він на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 144 від 13.02.2012 року ОСОБА_13 в даний час ознак психозу та слабоумства не виявляє, виявлений дисоціальний розлад особистості. За своїм психічним станом може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, що йому інкримінується за епізодом від 30.10.2011 р., ОСОБА_13 знаходився в стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. В даний час за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Не одружений, дітей не має, освіта середня спеціальна, раніше неодноразово судимий. (т. 3, а.с. 11-37, т.9 а.с. 200-203).
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_13 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_13 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості як скоєних ним кримінальних правопорушень так і їх наслідків, конкретні обставини по справі, кількість інкримінованих епізодів, дані про особи обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_13 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливо лише в умовах його ізоляції.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України суд не вбачає.
Під час кримінального провадження до початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_10 було пред`явлено цивільний позов, в якому він просить стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 8305,51 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 320000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позову ОСОБА_10 зазначив, що в результаті злочинних дій обвинувачених отримав тяжке тілесне ушкодження, в зв`язку з чим поніс витрати на лікування в розмірі 6901,51 грн. Крім того, обвинувачені заволоділи його майном годинником наручним торгової марки «ЗИМ» та флягою торгової марки «TRAMP», вартість яких згідно висновку експертизи становить 204,00 грн. Також в результаті злочину було невиправно пошкоджено його одяг, вартість якого становить 1200,00 грн. Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, спричиненої йому внаслідок злочину, склав 8305,51 грн. Окрім матеріальної шкоди, злочином йому було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із злочинним посяганням на його життя, здоров`я та майно, каліцтвом, невиправним знівеченням обличчя, стійким погіршенням стану фізичного і психічного здоров`я, наступним обмеженням і неможливістю реалізації загальносоціальних, побутових та професійних можливостей, порушенням звичного способу та укладу його життя, погіршенням і обмеженням соціального статусу, розривом життєвих і сімейних зв`язків, обмеженням спілкування і сприйняття навколишнього світу тощо. Враховуючи вказані вище обставини, суму завданої йому моральної шкоди оцінює в 320000,00 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_10 підтримав позовні вимоги та доводи, викладені в позові. Пояснив, що внаслідок вчинення злочину позбавився одного ока, через спричинені травми в нього розвивається синдром, схожий на епілептичний. Крім того, внаслідок злочину в нього виникли суттєві складнощі в сімейному житті так, в нього розпалась сім`я, крім того, через невиправне знівечення обличчя його соромиться власна дитина. Також пояснив, що працює викладачем вищого навчального закладу та одним з наслідків злочину є погіршення його можливостей в сфері професійної самореалізації.
Обвинувачений ОСОБА_13 позов не визнав, зазначивши, що стороною обвинувачення не доведено факт викрадення майна потерпілого та взагалі його наявності у останнього на момент вчинення злочину, а також вартість цього майна, адже висновок експертизи, наявний в матеріалах кримінального провадження, не можна вважати належним та допустимим доказом на підтвердження його вартості.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши його матеріали, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Як вбачається з приписів ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
В ході судового розгляду потерпілим підтримано позовні вимоги про стягнення з обвинувачених ОСОБА_55 та ОСОБА_14 матеріальної шкоди в розмірі 8 305 грн.51 коп. та моральної шкоди в розмірі 320 000 грн.
Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_13 в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8305, 15 грн.
Щодо вимог ОСОБА_10 в частині відшкодування моральної шкоди, то суд керується наступним.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
В частині компенсації ОСОБА_10 спричиненої ОСОБА_13 злочинами моральної шкоди, суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, глибину, характер та обсяг фізичних, душевних і психічних страждань, яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат, факт втрати потерпілим зору на одне око, у зв`язку з чим він став інвалідом, спричинення йому значої кількості тілесних ушкоджень, та вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в цій частині в розмірі 220 000 грн.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експертів.
На підставі викладеного, керуючись ст.128-129, 369-371, 373-377 КПК України, суд, -
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки.
- за ч.1 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять) років
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_13 остаточне покарання у вигляді 10 ( десяти ) років 1 ( одного ) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_13 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 02.11.2011 року.
Зарахувати в строк покарання час перебування під вартою ОСОБА_13 з 02.11.2011 р. по 29.02.2016 р., згідно з ч.5 ст.72 КК України (в редакціїї Закону №838-V111) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 22.08.2017 р. по 28.01.2019 р., згідно з ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 2046-V111) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_13 невідкладно з-під варти в залі суду, у зв`язку з відбуттям ним призначеного покарання.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 988, 70 грн. та 494, 35 грн
До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на ОСОБА_13 зобов`язання виконувати наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із м. Харкова, з адреси, де він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у вказаних кримінальних провадженнях, крім свідків, які є його членами сім`ї та близькими родичами.
ОСОБА_14 виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, пп. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
Після набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна ОСОБА_14 скасувати.
Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 8305, 15 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 220 000 (двісті двадцять) грн. в якості компенсації моральної шкоди, всього стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 228 305, 15 ( двісті двадцять вісім тисяч триста п`ять грн. 15 коп) грн.
В іншій частині позовних вимог- відмовити.
Документи, а також фотографії, CD-R-диск з фотознімками до протоколу огляду місця події та аудіо-записом телефонної розмови від 13.01.2012 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , DVD-RW-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 19.06.2013 р., диск з відеозаписов з нагрудних камер реєстраторів патрульної поліції за подіями від 10.08.2017р., приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: ніж, вилучений 01.08,2017 р.та переданий до камери схову Московського ВП ГУНП в Харківській області- знищити, формену тужурку часів Великої Вітчизняної війни, надану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 залишити в його розпорядженні, кросівки, вилучені у ОСОБА_13 повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий:суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5