Справа № 344/4650/19
Провадження № 1-кп/344/567/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радісне Краснодонського району Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця за контрактом, неодруженого, згідно ст. 89 КК України раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Злочин вчинено за наступних обставин.

01.07.2016 ОСОБА_6 з Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби на строк 3 (три) роки.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 31.08.2016 № 187 солдата ОСОБА_6 призначено на посаду старшого навідника 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи та зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вказаній військовій частині, солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст.1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1, 3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_6 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

22.11.2018 о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилятися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та незаконно, без поважних причин перебував поза розташуванням військової частини до 15 год. 00 хв. 21.02.2019, тобто тривалістю понад один місяць, проводячи час на власний розсуд за місцем постійного проживання в м. Калуш Івано-Франківської області. 21.02.2019 о 15 год 00 хв солдат ОСОБА_6 , не з`являючись у військову частину, самостійно з`явився до військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, ОСОБА_6 суду показав, що з 01 липня 2016 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) за контрактом, в тому числі з 23.10.2016 перебував у зоні АТО. ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього та його співмешканки ОСОБА_7 народилася спільна дитина ОСОБА_8 . З настанням осінньої пори розумів, що його допомога більше потрібна його співмешканці з дитиною, оскільки умови їх проживання у м.Калуші були жахливими внаслідок відсутності водопостачання та пічного опалення дровами. Тому 22.11.2018 близько 08 год. свідомо покинув військову частину НОМЕР_2 у зв`язку сімейними обставинами, а саме для забезпечення комфорту сім`ї у зимовий період в зв`язку із народженням дитини та весь час знаходився вдома за місцем проживання в м. Калуш Івано-Франківської області. Після потепління 21.02.2019 за порадою товариша самостійно з`явився у м.Івано-Франківськ до військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону, оскільки його допомога вдома вже не була критично необхідною, а на даний час сім`я змінила житло на житло з покращенням умов проживання. У вчиненому щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, просив суд суворо його не карати. Має намір у подальшому продовжити службу у лавах Збройних Сил України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений за місцем проживання та місцем служби характеризується позитивно, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, є військовослужбовцем за контрактом, неодружений, на обліках ОНД та ОПНЛ №3 не перебуває, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Також при призначенні покарання суд враховує доводи обвинуваченого про наявність на утриманні в нього малолітньої дитини: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В той же час, суд зауважує, що згідно слів обвинуваченого, у свідоцтві про народження ОСОБА_8 він як батько дитини не зазначений, у судовому порядку факт його батьківства не встановлювався. Зі слів обвинуваченого, щодо малолітньої дитини - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 він за рішенням суду позбавлений батьківських прав.

З огляду на викладене, враховуючи наведені обставини щодо тяжкості злочину, особи винного та інші обставини кримінального провадження, зокрема вік обвинуваченого, що згідно ст.89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем служби, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк один рік, позицію обвинуваченого, що погодився із покаранням, запропонованим прокурором, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.407 КК України. Зважаючи на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_10