Провадження №: 1-кп/752/1328/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2018 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004416 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ Донецької обл., громадянина України, освіта середня, не одружений, який працює неофіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , як тимчасово переміщена особа зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий вироком Оболонського районного суду м. Києва від 5.11.2018 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. (сплачено),
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
встановив:
ОСОБА_3 5.05.2018 року приблизно о 21 годині 05 хвилин в торгівельному залі гіпермаркету «Ашан», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, умисно повторно таємно взяв з полиці магазину кросівки чоловічі чорного кольору марки «INEXTENSO», вартістю 503 грн. 20 коп., взув їх та залишив свої кросівки у торговому залі, після чого направився у сторону касових зон гіпермаркету «Ашан», яку пройшов не сплативши за вказаний товар, але на виході з магазину був затриманий працівниками охорони, у зв`язку з чим не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, вчинивши при цьому всі дії, які вважав за необхідне. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 мав намір завдати матеріальних збитків гіпермаркету «Ашан» на загальну суму 503 грн. 20 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що 5.05.2018 року приблизно о 21 годині 05 хвилин в торгівельному залі«Ашан», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, взяв з полиці магазину кросівки, вартість, кількість та різновид він не оспорює, взув їх, а свої кросівки лишив, потім пішов на вихід, пройшов касу, не сплативши за товар, але був зупинений охороною. У вчиненому кається, обіцяє стати на шлях виправлення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та будь-яких претензій з боку власників майна, дані про особу підсудного, який раніше судимий, проте вчинив даний злочин до постановлення попереднього вироку, має постійне місце проживання та реєстрації, характеризується з позитивної сторони, працює неофіційно, є тимчасово переміщеною особою, згідно з даними облікової документації на обліку у лікаря психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України із врахуванням вимог ст. 68 КК України
Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, те, що він працює неофіційно, збіг тяжких матеріальних та життєвих обставин, зокрема, є тимчасово переміщеною особою, сирота, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 5.11.2018 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України був засуджений до штрафу, а за новий злочин, який він вчинив до постановлення вищевказаного вироку, суд вирішив призначити йому покарання у виді обмеження волі із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України, враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд керуючись вимогами ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України приходить до висновку, що вироки судів слід виконувати самостійно.

Долю речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі вимог ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України вирок Оболонського районного суду м. Києва від 5.11.2018 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави, виконувати самостійно.

Речові докази: кросівки чоловічі чорного кольору марки «INEXTENSO», які знаходяться на зберіганні у гіпермаркеті «Ашан», залишити останньому за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1