Справа № 199/2350/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника автомобіля ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000421, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням з повноважним прокурором, про арешт автомобіля марки «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане на автомобіль марки «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000421 від 24.03.2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2019 року до АНД ВП надійшло повідомлення від співробітників ТСЦ №1249 про те, що під час перереєстрації транспортного засобу "Шевроле Епіка", д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено факт зміни номеру двигуна (ЖЄО №8497).

24 березня 2019 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

У ході досудового розслідування проведено огляд автомобіля «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 , під час якого було вилучено вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 .

Вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та залишений на зберіганні ТОВ «Династія» за адресою: м. Дніпро, вул. Малиновського, 114.

Підставою для арешту згідно зі ст.170 КПК України автомобілю вказано те, що він є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Метою арешту відповідно до положень статті 170 цього Кодексу є збереження вказаного автомобіля, як речового доказу та його подальше експертне дослідження з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Автомобіль є доказом злочину та існує ризик його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження або використання автомобіля.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що тимчасово вилучені речі і документи мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження або спростування факту вчинення невстановленими особами злочину, відповідальність за яке передбачена ст.290 КК України, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь - яким чином та використовувати наступне майно, а саме: автомобіль марки «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

У зв`язку з викладеним, слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 просив суд накласти арешт на автомобіль марки «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане на автомобіль марки «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про день та час розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Власник автомобіля ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував та суду пояснив, що він у 2015 році придбав автомобіль «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 , однак через те, що двигун вийшов із ладу та не підлягав ремонту, він придбав інший двигун та замінив його на старий. Перереєстрація двигуна та зазначення іншого номера не передбачена будь-якими нормативними актами, номер двигуна не вказується у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, оскільки може вийти з ладу та бути заміненим, а тому його дії не є злочином.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 надав до суду письмові заперечення на клопотання та додатково у судовому засіданні зазначив, що вказане клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане на автомобіль марки «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 , не підлягає задоволенню, оскільки слідчими органами допущено ряд порушень КПК України. Так, слідчий у порушення вимог ч.2 ст.237 КПК України, не отримавши ухвалу суду на проведення огляду іншого володіння особи, провів незаконний огляд автомобіля «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 . Протокол огляду від 23.03.2019 року не відповідає вимогам ст. 104, 223, 237 КПК України, та складений неповноважною службовою особою, слідчим ОСОБА_6 , відомості про якого відсутні у витягу з ЄРДР №0000421.
Окрім цього, зазначена слідчим інформація щодо місця зберігання автомобіля на ТОВ «Династія» за адресою: м.Дніпро, вул.Малиновського, 114, не відповідає дійсності, бо фактично автомобіль «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 , перебуває на території Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. У матеріалах клопотання відсутній висновок експерта про зріз (спилювання) номера двигуна, а лише долучений службовий лист ТЦС №1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській області, де зазначено про проведення експертного огляду автомобіля та невідповідність номера двигуна заводському номеру, що не є порушенням законодавства, бо двигун є такою ж запчастиною, як і усі інші та підлягає заміні через виведення з ладу, окрім цього, його номер не зазначається у свідоцтві про державну реєстрацію транспортного засобу.
Також у клопотанні про арешт майна слідчим не доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до Витягу з кримінального провадження №0000421, внесеного до ЄРДР 24.03.2019 року, зафіксовано, що 23.03.2019 року до АНД ВП надійшло повідомлення від співробітників ТСЦ №1249, про те, що під час перереєстрації транспортного засобу "Шевроле Епіка", д.з. НОМЕР_1 , виявлено факт зміни номеру двигуна (ЖЄО №8497).

Відповідно до Постанови слідчого ОСОБА_5 про зберігання речових доказів та вирішення питання про них від 25.03.2019 року, вилучений автомобіль «Шевроле Епіка», д.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000421.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно з вимогами ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як визначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.
Дане клопотання є не доведеним, не ґрунтується на законі, суперечить вимогам ст.170 КПК України, оскільки не доведено необхідності такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України. До клопотання не додано висновку експерта та детального огляду автомобіля, обґрунтування вимоги про арешт автомобіля базуються виключно на даних службового листа ТЦС №1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській області, де зазначено про проведення експертного огляду автомобіля та невідповідність номера двигуна заводському номеру. Окрім цього, відсутні відомості про перебування автомобіля на зберіганні в ТОВ «Династія» за адресою: м.Дніпро, вул. Малиновського, 114.
Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000421, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.290 КК України, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1