Провадження № 1-кп/520/237/18
УХВАЛА
23.11.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду об`єднані кримінальні провадження №0004784 від 20.11.2017 та №0005148 від 12.12.2017 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника запрошеного на окрему процесуальну дію адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки ризики, які були враховані судом при обранні і продовженні найсуворішого запобіжного заходу на сьогодення не відпали, залишаються актуальними. Так, ОСОБА_7 може вчинити дії спрямовані на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наведені ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 не вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, не має постійного місця проживання в Одесі і Одеській області, проживає в різних місцях в орендованому житлі, не має стійких соціальних зв`язків, тому, що офіційно не працевлаштований, не одружений, а на прожиття заробляє випадковими заробітками.
Сторона захисту заперечила проти продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу, оскільки ризики не доведені.
Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, виходячи з наступного.
Так відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено і з обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором доведена наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, відсутності в нього офіційного джерела прибутку, постійного місця проживання в Одесі та Одеській області, міцних соціальних зв`язків, наявності судимості, може продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків, ухилятися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, окрім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Доронін проти України».
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України необхідно визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину без застосування насильства. Як видно з попередньої ухвали суду ОСОБА_7 встановлений розмір застави в сумі 55230 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк до двох місяців, тобто до 22.01.2019 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, в сумі 55230 (П`ятдесят п`ять тисяч двісті тридцять) грн.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, після чого обвинувачений звільняються з-під варти.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки строком на 2 (два) місяці, з моменту звільнення з під варти, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати на реєстрацію до суду щопонеділка;
2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі не виконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ст.323 КПК України, у разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомив про причини своєї неявки, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до КУ «Одеський ізолятор Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області» для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1