Справа № 760/4089/19
Провадження № 1-кс/760/2694/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу в частині продовження строку дії обов`язків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженця м. Могилів-Подільський, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002110 від 29.08.2018 за ч. 3 ст. 368-2, ч. 3 ст. 209 КК України, -
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу в частині продовження строку дії обов`язків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженця м. Могилів-Подільський, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002110 від 29.08.2018 за ч. 3 ст. 368-2, ч. 3 ст. 209 КК України.
На обґрунтування клопотання зазначено наступне.
Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002110 від 29.08.2018 за фактом незаконного збагачення керівника Державної фіскальної служби України та легалізації майна, здобутого злочинним шляхом за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в березні 2005 року ОСОБА_4 призначено на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу організації погашення податкового боргу управління погашення прострочених податкових зобов`язань ДПА в Вінницькій області. У цьому самому році ОСОБА_4 прийняв Присягу державного службовця та відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII присягнув, що буде вірно служити народові України, суворо дотримуватися Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки.

У подальшому, у період з вересня 2008 року по липень 2016 року, ОСОБА_4 займав керівні посади в податкових органах Вінницької, Черкаської областей та Міжрегіональному головному управління ДФС Центральному офісі з обслуговування великих платників.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.07.2016 року № 457-р ОСОБА_4 призначено виконувачем обов`язків заступника Голови Державної фіскальної служби України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 року № 85-р на ОСОБА_4 покладено виконання обов`язків Голови Державної фіскальної служби України.

Установлено, що за період роботи на державній службі у Державній фінансовій інспекції України ОСОБА_4 за період з 2014 по 2018 роки отримав доходи в сумі 1 081 057 грн., а його дружина ОСОБА_8 3 594 656 грн.

Таким чином, офіційно підтверджений сукупний законний дохід подружжя Проданів за період з 2014 по 2018 роки склав 4 675 713 грн.
При цьому ОСОБА_4 за вказаний період роботи в органах державної влади здійснено ряд витрат, зокрема: 01.11.2012 придбано квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 88, 40 м 2 , вартість на дату набуття 550 445 грн.; 24.02.2014 ? гараж загальною площею 24,00 м 2, вартість на дату набуття 18 000 грн.; 31.01.2017 ? легковий автомобіль марки Toyota, модель Avalon 2012 року випуску, вартість на дату набуття 467 500 грн. Крім того, 19.01.2016 ОСОБА_8 купила квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 72,10 м2, орієнтовною ринковою вартістю 60 тис. доларів США.

Крім того, у власності ОСОБА_4 та його дружини перебуває цінне майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме: годинник Petek Philippe, ювелірні вироби Damiani, годинник Damiani, розрахункова вартість якого сукупно складає щонайменше 365 400 грн.

При поданні 30.03.2017 шляхом заповнення на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі ? НАЗК) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік ОСОБА_4 задекларовано наявність у його та його дружини власності станом на 31.12.2016 грошових активів у сумі: 47 000 грн., 12 500 доларів США (339 875 грн. згідно з офіційним курсом НБУ), 550 000 грн., 30 000 доларів США (815 700 грн. згідно з офіційним курсом НБУ), 346 508 грн., 175 000 грн. (активи у дорогоцінних металах), 12 000 євро (341 040 грн. згідно з офіційним курсом НБУ), 96 513 грн., 2 787 грн., а всього на загальну суму 2 714 423 грн.

Також, при поданні 28.03.2018 шляхом заповнення на офіційному сайті НАЗК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік ОСОБА_4 задекларовано наявність у його та його дружини власності станом на 31.12.2017 грошових активів у сумі: 585 000 грн., 47 500 доларів США (1 263 338, 5 грн. згідно з офіційним курсом НБУ), 313 828 грн., 192 000 грн. (активи у дорогоцінних металах), 23 000 євро (690 096, 6 грн. за офіційним курсом НБУ), 285 085 грн., 9 615 грн., усього 3 146 963, 1 грн.

Таким чином, прокурор вказав, що враховуючи зазначені видатки та здійснення інших витрат для задоволення життєво-побутових потреб, ОСОБА_4 не міг заощадити кошти для передачі іншим особам, законність підстав набуття яких підтверджено доказами, достатніх для укладення правочинів на підставі яких у нього виникло право користування рядом об`єктів рухомого і нерухомого майна та фактичним власником яких він став.
Так, як переконував прокурор, у період з 01.07.2016 ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків заступника Голови Державної фіскальної служби України, а з 07.02.2018 виконувача обов`язків Голови Державної фіскальної служби України, перебуваючи на території України, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами будучи службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, яка займає особливо відповідальне становище, набув у власність активи у значному розмірі, а саме - грошові кошти у сумі щонайменше 89 522 518, 45 грн., законність підстав набуття яких не підтверджено доказами, а надалі передав їх іншим особам для придбання з реєстрацією права власності на їх ім`я об`єктів рухомого та нерухомого майна, можливість користування якими та отримання прибутків від яких у подальшому буде належати виключно ОСОБА_4 і його сім`ї.

Таким чином, прокурором наголошено, що своїми умисними діями, які полягали в набутті службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у власність активів у значному розмірі, законність підстав набуття яких не підтверджено доказами, а також передача нею таких активів будь-якій іншій особі, вчиненими службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368-2 КК України.

Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними доказами, у тому числі:

- протоколом обшуку від 09.07.2018 за місцем проживання старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 , під час якого вилучено флеш-накопичувач із записами переписки за допомогою месенжера Telegram абонентського номеру « НОМЕР_1 »;

- матеріалами тимчасового доступу до речей і документів у ПрАТ «Київстар», відповідно до яких абонентський номер « НОМЕР_1 » на контрактній основі використовується ОСОБА_4 . Відомостями щодо місць перебування та з`єднань мобільних терміналів ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших осіб;

- висновком судово-технічної експертизи флеш-накопичувача виявленого за адресою проживання ОСОБА_9 , відповідно до якого оглянутий програмний засіб «Telegram.exe» з усіма наявними файлами, що міститься на флеш-накопичувачі, «прив`язаний» до абонентського номеру « НОМЕР_1 »;

-протоколом огляду флеш-накопичувача, вилученого за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 , на якому міститься дані комп`ютерного акаунту месенджера «Telegram» абонентського номеру « НОМЕР_1 » ОСОБА_4 . Зі змісту переписки підтверджується набуття та передача ОСОБА_4 грошових коштів ОСОБА_10 для придбання об`єктів нерухомого майна та транспортних засобів;

-відомостями Державної фіскальної служби України про доходи отримані за весь період трудової діяльності ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та їх близькими особами;

-висновком судово-економічної експертизи щодо доходів та видатків ОСОБА_4 за поданими ним деклараціями у 2014-2017 р.р., відповідно до якої встановлена відсутність у ОСОБА_4 та його близьких осіб достатніх коштів для придбання інкримінованих об`єктів нерухомого майна та автомобілів;

- показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , яких залучали до проведення будівельних та ремонтних робіт на придбаних за кошти ОСОБА_4 об`єктах нерухомого майна;

-показаннями ОСОБА_17 , відповідно до яких за замовленням дружини ОСОБА_4 ОСОБА_18 , надавала послуги щодо оформлення інтер`єру у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_6 ;

-протоколом огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_17 , а саме відомостей переписок в Інтернет- месенджері «вайбер», яким зафіксовано листування з ОСОБА_18 щодо оформлення інтер`єру у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_6 ;

-договором купівлі-продажу від 10.03.2017 будинку за адресою: АДРЕСА_6 , укладеного між ОСОБА_19 та ОСОБА_10 ;
-матеріалами отриманими в рамках міжнародної правової допомоги від компетентних органів Турецької Республіки, якими підтверджується факт придбання на ім`я ОСОБА_10 об`єктів нерухомого майна розташованих за адресою: АДРЕСА_7 , блок D, АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 ;
-показаннями свідка ОСОБА_20 про обставини придбання будинків у Турецькій Республіці, його учать у перерахуванні коштів за кордон та відвідування ОСОБА_4 придбаних будинків;
-висновком експерта за результатами проведення комісійної судової психологічної експертизи від 04.10.2018 № 19182/19183/18-61, відповідно до якої комунікативна діяльність ОСОБА_20 у процесу відтворення ним подій, що мали місце на території України та Турецької Республіки під час проведення 31.08.2018 за його участі слідчої дії допиту його як свідка, характеризується самостійністю та незалежністю її проведення від стороннього впливу, розслабленістю, логічністю, послідовністю та чіткою структурованістю змістовного навантаження вербальної активності, використанням обширного понятійно-категоріального апарату, паралінгвізмів, відсутністю різких емоційних коливань при загальному нейтрально забарвленому фоні, активністю в установлені та підтриманні стійкого прямого візуального контакту зі співрозмовником. Ознак здійснення на ОСОБА_20 , психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні його допиту не виявлено. У поведінці ОСОБА_20 під час проведення його допиту наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним тих подій, про які він повідомляє;
-матеріалами проведених негласних слідчих розшукових дій в їх сукупності;
-протоколом огляду інтернет сторінки http://domik.ua/nedvizhimost/stoyanka-prodam-dom-lesnaya-ul-id9478067.html щодо продажу об`єкту нерухомого майна а адресою: АДРЕСА_6 ;

- інформацією про рух коштів по рахунку ТОВ «Компанія Антей» відкритих у АТ «КБ Приват Банк», що свідчить про відсутність господарської діяльності та достатніх для придбання автомобілів коштів;

-інформацією на запит з ТОВ «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття», щодо перебування ОСОБА_18 на території комплексу з використанням автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_2 ;

-інформацією з ГУ ДФС у м. Києві щодо доходів та рахунків ТОВ «Компанія Антей» та ФОП ОСОБА_11 ;

-договорами купівлі-продажу транспортних засобів Toyota Land Cruiser 200, 2017 рік випуску, Mercedes GLE 350D, 2017 рік випуску, Toyota Land Cruiser 200, 2008 рік випуску, укладеними між ОСОБА_11 від імені ТОВ «Компанія Антей» та ОСОБА_9 ;

-довіреностями на продаж автомобілів Toyota Land Cruiser 200, 2017 рік випуску, Mercedes GLE 350D, 2017 рік випуску, Toyota Land Cruiser 200, 2008 рік випуску від ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 на ім`я ОСОБА_9 (старший оперуповноважений з особливо важливих справ ГУ ДФС у Київській області), який був відряджений для охорони керівника ДФС України;

-протоколом огляду вилученого під час обшуку мобільного телефону ОСОБА_10 , на якому зафіксовані відомості про організацію виконання ним ремонтних робіт в інтересах ОСОБА_4 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Отримані досудовим розслідування докази, як обґрунтовував прокурор, дають достатні підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

15.11.2018 прокурором у провадженні складено та підписано письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-2 КК України, яке вручено у передбаченому ст. ст. 277-278 КПК України порядку.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_24 від 04.12.2018 у справі № 760/31381/18 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистої поруки та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_25 від 04.02.2019 продовжено до 16.02.2019, включно, строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до детектива Національного бюро, прокурора та суду;

-повідомляти детектива Національного бюро, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування, що стосується обставин даного кримінального провадження, зі свідками у кримінальному провадженні № 0002110, поза межами процесуальних дій.

Прокурор наполягав, що обставини вчинення кримінального правопорушення, а також проведенні після обрання запобіжного заходу слідчі (розшукові) дії свідчать, що установлені в ході судового розгляду ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, та продовжують існувати, що свідчить про наявність ризиків та виправдовує обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, прокурор вважає, що вході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, у цьому ж кримінальному провадженні та провадженні з якого воно було виділено, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Крім того, прокурор повідомив, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2019 продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002110 до шести місяців, тобто до 16 травня 2019 року.

З огляду на вищевикладене, у судовому засіданні прокурор прохав задовольнити клопотання та продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в частині строку дії обов`язків та покласти на нього строком на 60 діб вказані у клопотанні обов`язки.

У судовому засіданні адвокати проти задоволення клопотання заперечували з огляду на наступне.

Так, захисники вважають, що підстави, з яких ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.12.2018 у справі №760/31381/18 було покладено обов`язки, а 04.02.2019 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/2848/19 частково задоволено клопотання про продовження строку дії обов`язків, відпали.

По-перше, адвокати вказали, що 03.09.2018 під час судового засідання свідок ОСОБА_20 відмовилась в повному обсязі від наданих показань щодо ОСОБА_4 , як від таких, що отримані внаслідок психологічного тиску зі сторони працівників слідства Генеральної прокуратури України, погроз розміщення його в СІЗО в статусі підозрюваного тощо. А тому, захисники вважають, що ризик впливу ОСОБА_4 на свідків відсутній, а навпаки здійснюється уповноваженими особами Генеральної прокуратури України.

По-друге, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зауважили, що посилання прокурора щодо можливості ОСОБА_4 знищити, сховати або спотворити будь-які речі та документи є виключно припущенням, не підтвердженим жодними доказами.
По-третє, захисниками наголошено, що повістки 07.11.2018, 15.11.2018, 20.11.2018, 26.11.2018 ОСОБА_4 отримано шляхом використання месенджера «Viber» на його телефоні, а тому, доводи органу досудового розслідування з приводу того, що ОСОБА_4 користується мобільним зв`язком.
Крім того, адвокати вказали, що жодного разу ОСОБА_4 не ухилявся від явки до слідчого, прокурора, суду, виконував обов`язок повідомляти детектива НАБ України, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.
Також, захисники підкреслили, що прокурором не зазначено чіткого та вичерпного переліку свідків, з якими заборонено спілкуватися та відсутнє обґрунтування в чому полягають ризики такого спілкування.
Заслухавши сторін провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002110 від 29.08.2018 за фактом незаконного збагачення керівника Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 та легалізації майна, здобутого злочинним шляхом за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як зазначено у клопотанні органом досудового розслідування, наявні ризики, які можуть об`єктивно настати у разі незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме: що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, у цьому ж кримінальному провадженні та провадженні з якого воно було виділено, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_4 .
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Крім того, відповідно до п. 3.3 рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2рп/2012 перебування особи на посаді, пов`язаній зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, передбачає не тільки гарантії захисту прав цієї особи, а й додаткові правові обтяження. Публічний характер як самих органів ? суб`єктів владних повноважень, так і їх посадових осіб вимагає оприлюднення певної інформації для формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету в суспільстві.

Парламентська Асамблея Ради Європи у своїй Резолюції від 25 грудня 2008 року № 1165 (1998) вказала, що публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя (пункт 6). Аналогічної позиції дотримується Європейський суд з прав людини. Наприклад, у рішенні у справі «Видавничий дім «Аксель Шпрінгер» проти Німеччини» ЄСПЛ зазначив, що в той час як приватна особа, невідома для громадськості, може вимагати особливого захисту свого права на приватне життя, то публічних осіб така норма не стосується.

Практика ЄСПЛ також підтверджує, що володілець майна, як ніхто інший, обізнаний про джерела його походження й може легко продемонструвати їх законність. Можливість перекладання тягаря доказування законності походження майна на обвинуваченого визнано можливим ЄСПЛ і у ряді інших рішень, зокрема «Грейсон і Барнхем проти Сполученого Королівства» від 23.09.2007, «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988, «Ван Вондел проти Нідерландів» від 23.03.2006 тощо.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Гогітідзе та інші проти Грузії» від 12.08.2015 у контексті з`ясування відповідальності державних службовців за багатства, джерело яких пояснити неможливо, зазначається, що вимога законності не може трактуватись звичайним чином як така, що запобігає можливості контролювати користування майном або будь-якого іншого втручання у матеріальні права за допомогою нових ретроспективних положень законодавства, які регулюють тривалі фактичні ситуації або заново регулюють правові відносини, що іншими словами свідчить про обов`язок декларанта надати документи, якими підтверджується законність походження задекларованих ними активів.

Правова позиція у справах про злочини, передбачені ст. 368-2 КК України, викладена у рішеннях Верховного Суду України від 09.04.2015№ 5-5кс15 та від 07.11.2013 № 5-29кс13.

Верховним Судом України вказано наступне. Норми закону, передбачені ст. 368-2 КК України, не пов`язують (не ставлять у залежність) одержання неправомірної вигоди від активної чи пасивної поведінки службової особи, тобто від виконання нею чи утримання від виконання якихось певних дій на користь особи, яка дає незаконну винагороду, або в інтересах третіх осіб.

Норми, передбачені ст. 368-2 КК України, встановлюють заборону на одержання вигоди будь-якого виду та вигляду поза межами встановлених законом підстав та порядку. Службова особа тільки тому, що вона має статус державної публічної службової особи і наділена службовими повноваженнями, за будь-яких умов, приводів, обставин, причин не має права отримувати грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, подарунки, пожертви, інші індивідуально особистісні знаки уваги, які або не забезпечені еквівалентом витраченого робочого часу на виконання службових повноважень та/чи на зайняття іншими дозволеними законом видами діяльності, що не суперечать інтересам служби (викладацька, наукова, творча та інші види, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»), або не відповідають загальновизнаним уявленням гостинності, або очевидно (ясно) є незаслуженими тощо.

У той же час, закон покладає на сторону обвинувачення обов`язок довести як наявність обґрунтованої підозри, так і наявність ризиків невиконання підозрюваним, зокрема, покладених на нього процесуальних обов`язків.
Так, виходячи із клопотання та висловленого прокурором прохання, ОСОБА_4 слід продовжити дію запобіжного заходу в частині продовження покладених обов`язків, зокрема - утримуватися від спілкування, що стосується обставин даного кримінального провадження, зі свідками у кримінальному провадженні №0002110 поза межами процесуальних дій.

Проте, прокурором не конкретизовано з якими саме свідками у досудовому розслідуванні кримінального провадження слід утримуватися ОСОБА_4 від спілкування та з яких саме підстав, а тому вказаний обов`язок, за переконанням слідчого судді, продовженню не підлягає.

З приводу інших прохань прокурора щодо продовження ОСОБА_4 обов`язків в частині прибуття за кожною вимогою до детектива НАБ України, прокурора чи суду та про зміну свого місця проживання повідомляти детектива НАБ України, прокурора чи суд, слідчий суддя приходить до висновку про можливість продовження вказаних обов`язків.

Тому, слідчий суддя приходить вбачає можливість частково задовольнити клопотання.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 131, 177, 179, 181, 193, 196, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

Клопотання задовольнити частково.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Могилів-Подільський, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-2 КК України, обраний йому запобіжний захід (в частині строку дії обов`язків) та покласти на нього строком на 60 діб, тобто до 14.04.2019 року такі обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до детектива Національного бюро, прокурора та суду;
-повідомляти детектива Національного бюро, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: