провадження №1-КП/ 359/605/2018
справа №359/8667/18
УХВАЛА
іменем України

13 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши з технічною фіксацією у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Борисполя кримінальне провадження №0002012 від 14.08.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Бориспільського міськрайонного суду надійшов зазначений обвинувальний акт, після чого було призначене підготовче судове засідання.

Судом під час підготовчого засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4, 6 ч.3, ст.314 КПК України.

З метою підготовки до судового розгляду, судом вчинено дії, визначені ч.2 ст.315 КПК України.

За наведених обставин зазначене кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Під час підготовчого засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою з огляду на обставини обвинувачення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, існування яких встановлено відповідними судовими рішеннями при обранні даного запобіжного заходу, які на даний момент продовжують існувати. Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, вчинення обвинуваченим злочинів під час іспитового строку, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, останній може переховуватися від суду, можливий вплив на свідків та потерпілого, які ще судом не допитані, та можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а в сукупності наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені п.1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, прокурор вважає, що ризики, які існували на досудовому слідстві не зменшились та продовжують існувати на даний момент, підстави для застосування більш м`яких запобіжних заходів відсутні.

Під час підготовчого засідання обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання, у якому прохає суд направити справу на доопрацювання, а міру запобіжного заходу у виді утримання під вартою відносно нього скасувати, постільки має негативний стан здоров`я та постійне місце проживання у м.Києві.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Термін дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 закінчується 19.11.2018 року, а до указаного часу провести розгляд кримінального провадження є неможливим.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати, зокрема, на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).
Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, суд вважає, що з високим ступенем ймовірності обвинувачений буде вживати заходів для переховування від суду.

Обвинувачений не має постійного місця проживання за місцем розгляду кримінального провадження, не має жодних соціальних зв`язків в м. Борисполі та Бориспільському районі. Ці обставини свідчать про відсутність у обвинуваченого стійких сімейних та соціальних зв`язків за місцем розгляду кримінального провадження.
Ці обставини, а також систематичність вчинення обвинуваченим корисливих злочинів (на протязі 2016-2018р.р.) та вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, в сукупності свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, він буде переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, та у такий спосіб істотно перешкоджати розгляду кримінальному провадженню.
Враховуючи наявні ризики, встановлені судом, які станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити ненастання цих ризиків та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
При цьому судом встановлено, що запобігання наведених вище ризиків становить суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні правопорядку, відправлення кримінального судочинства та встановлення істини у справі. Ці інтереси мають превалююче значення та переважають принцип поваги до особистої свободи обвинувачених, а тому виправдовують тримання обвинуваченого під вартою. Також це цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити термін дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки раніше закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження не надається можливим.

У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та направленням провадження на доопрацювання, суд вважає необхідним відмовити, оскільки підстав для цього судом не встановлено, ОСОБА_7 не доведено таких достатніх даних, на підтвердження гарантій запобігання ризикам, визначеним п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які свідчать про можливість уникнення вказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Крім цього суд звертає увагу, що обвинувачений взагалі не подав суду жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні про зміну запобіжного заходу на інший, більш м`який, ніж тримання під вартою та про повернення провадження на доопрацювання.

Таким чином, при розгляді даного клопотання судом було встановлено, що виключних обставин для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, заставу, особисту поруку або домашній арешт немає, оскільки даних, які б свідчили про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у клопотанні не зазначено та в судовому засіданні не доведено.

Керуючись ст.ст. 314-316, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області на 15-00 год. 26 листопада 2018 року.
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на інший більш м`який ніж тримання під вартою та про доопрацювання, - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на 60 днів та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 19.01.2019 року.

В судове засідання викликати учасників судового провадження, цивільних позивачів та відповідачів, доставити обвинуваченого.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1