Справа № 515/1648/18
Провадження № 1-кп/515/2539/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК
Іменем України

07.11.18року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002353 від 25.04.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Татарбунари Одеської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 20 жовтня 2017 року, точного часу не пам`ятає, перебуваючи біля річки Фонтанка, поблизу присадибної ділянки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , виявив дикорослі сухі рослини коноплі, від яких за допомогою рук відділив частину листків, які подрібнив та переніс за місцем свого проживання за вищевказаною адресою. Перебуваючи в господарському приміщенні на території свого домоволодіння, ОСОБА_4 періодично вживав виготовлену речовину шляхом паління із використанням спеціального пристрою, решту наркотичної речовини зберігав за місцем свого проживання без мети збуту, доки вказана речовина не була виявлена та вилучена в ході санкціонованого обшуку домоволодіння 24 квітня 2018 року працівниками поліції.
Таким чином ОСОБА_4 умисно, придбав та виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою в висушеному стані 75,37 г., який він незаконно, для власного споживання, без мети збуту, зберігав до 24.04.2018 року за місцем свого мешкання на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , доки, в ході санкціонованого обшуку вказаного домоволодіння, працівниками поліції канабіс не був виявлений та вилучений у вказаній кількості.

З`ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
17 жовтня 2018 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до змісту даної угоди викладено формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України, та ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні.
В угоді сторони визначили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу, у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором, призначити узгоджене сторонами покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.
Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання, а саме у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень. Також прокурор та захисник пояснили, що їм відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали досудового розслідування, суд зазначає наступне.
Злочин за ч. 1 ст. 309 КК України відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії середньої тяжкості.
Як зазначено в п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, наслідки їх невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд заслухав строни, переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.
Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65-67 КК України та з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, судом також встановлено, що обвинувачений користується тимчасовим заробітком, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння суду у встановленні істини у справі. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Тому суд вважає, що узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень є обґрунтованим.
Процесуальні витрати по справі за проведення судово-хімічної експертизи № 1185-Х від 03.08.2018 року у розмірі 2860,00 гривень відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню: особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, запакований до сейф пакетів № 3976095 та 3976094, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та скляна банка, запаковані до сейф пакету № 2239967, фрагмент пластикової пляшки та вміст первинного упакування, запаковні до сейф пакету № 2239965, місцем зберігання яких є камера зберігання речових доказів Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області у відповідності до ст. 100 КПК України підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 374, 468-475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 жовтня 2018 року, укладену між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні та ОСОБА_4 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
ОСОБА_4 , визнати виним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.
Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, запакований до сейф пакетів № 3976095 та 3976094, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та скляна банка, запаковані до сейф пакету № 2239967, фрагмент пластикової пляшки та вміст первинного упакування, запаковні до сейф пакету № 2239965, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Процесуальні витрати за проведення судово - хімічної експертизи № 1185-Х від 03.08.2018 року у розмірі 2860,00 гривень стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.
Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального злочину.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1