Справа № 317/4195/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника органу виконання покарань: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

захисника засудженого, адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області подання адміністрації установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Амурське, Красногвардійського району, АРК, громадянина України, засудженого 13 вересня 2011 року Приазовським районним судом Запорізької області за п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

Початок строку: 11 жовтня 2010 року

Кінець строку: 07 березня 2022 року

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , яке обгрунтоване тим, що засуджений довів своє виправлення і до нього можливо застосувати норму статті 81 КК України.

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні наполягав на задоволенні подання з підстав, у ньому зазначених.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив суд задовольнити подання та звільнити його умовно-достроково. Зазначив, що він розкаюється у скоєному.

Захисник підтримав подання установи виконання покарань щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо наявності підстав для задоволення подання установи виконання покарань.

Суд, вислухавши представника адміністрації, засудженого та його захисника, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступних висновків.

Статтею 81 Кримінального кодексу України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

1.засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

2.засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

В матеріалах справи міститься витяг з протоколу постійно діючої комісії установи № 26 від 13 грудня 2018 року, відповідно до якого комісією було прийняте рішення про направлення матеріалів про застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення.

Характеристикою на ОСОБА_5 підтверджено позицію адміністрації щодо доведення ОСОБА_5 свого виправлення.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 10 грудня 2019 року засуджений ОСОБА_5 має 11 (одинадцять) заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці. У 2011 році мав 4 (чотири) стягнення, які на даний момент погашені у встановленому законом порядку.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Оцінюючи наведені вище обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 в умовах відбування покарання у вигляді позбавлення волі дійсно став на шлях виправлення, оскільки відповідно до матеріалів справи він має низку заохочень та не має непогашених і не знятих стягнень. Крім того, суд також враховує позитивну характеристику засудженого ОСОБА_5 , яка надана представником адміністрації установи під час виступу в судовому засіданні та, в цілому, погоджується з нею.

В той же час суд враховує той факт, що вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2011 року ОСОБА_5 засуджено за скоєння особливо тяжких злочинів. Міра покарання обрана судом з урахуванням тяжкості скоєних злочинів.

На думку суду, хоча в поведінці засудженого ОСОБА_5 й прослідковуються явні позитивні тенденції та він впевнено став на шлях виправлення, але на даний час застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення є передчасним, оскільки на момент розгляду справи в суді не можна однозначно встановити той факт, що засуджений ОСОБА_5 в повній мірі довів своє виправлення.

Доводи захисника та самого засудженого, заявлені ними в судовому засіданні, не спростовують наведених висновків суду щодо ступеню виправлення засудженого ОСОБА_5 та, відповідно, щодо передчасності його умовно-дострокового звільнення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення статті 81 КК України, суд приходить до висновку про неможливість задоволення подання установи про звільнення засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, оскільки засуджений не довів свого виправлення, хоча і став на шлях виправлення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Оскарження даної ухвали прокурором зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1