Справа № 297/214/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 від 13.10.2018 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із освітою 5 класів, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за ст. 286 ч. 2 КК України,

встановив:

13 жовтня 2018 року близько 01 години, в нічний період доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись по вул. Арпада, с. Дийда, Берегівського району, в напрямку м. Берегове, на автодорозі між населеними пунктами с. Дийда, Берегівського району - м. Берегове, в порушення вимог п. 2.3б, п. 12.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, та не вибравши безпечну швидкість руху, втратив керування автомобілем та виїхав за межі проїзної частини дороги вправо, в результаті чого передньою частиною керованого транспортного засобу, зіткнувся з деревом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього сидіння легкового автомобіля ОСОБА_6 , пасажир заднього сидіння автомобіля ОСОБА_7 та пасажир заднього сидіння автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримали тяжке тілесне ушкодження.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та показав, що восени 2018 року його знайомі попросили повезти їх на його автомобілі на святкування дня народження їхнього кума в смт. Батьово, Берегівського району. Повертаючись додому в с. М.Бийгань, Берегівського району, пізно ввечері, ті ж знайомі попросили його заїхати на автозаправну станцію в м. Берегове, щоб ще придбати алкогольних напоїв. Так, вони поїхали через с. Дийда, Берегівського району, та він почув сильний удар, втратив керування над транспортним засобом і його занесло з дороги, отямився він вже після зіткнення його автомобіля з деревом. При цьому, пояснив, що в той день він не вживав алкогольних напоїв. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що із потерпілими він примирився та останні претензій до нього не мають.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, захисник та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і обставин, які характеризують обвинуваченого.

Порушення Правил дорожнього руху, а саме п. 2.3б, п. 12.1, в яких вказано, що - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним - є у причинному зв`язку із суспільно-небезпечними наслідками - заподіянні потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження.

При цьому, суд прийшов до висновку про необхідність виключення із обвинувачення обставин про перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під час ДТП в стані алкогольного сп`яніння.

Так, згідно висновку № 234 від 13.10.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено стан алкогольного сп`яніння (а.с. 72).

Однак, у відповідності до п.п. 6, 16, 19 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року випливає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів відносно особи, у якої проводиться такий огляд видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно п. 22 вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, судом встановлено, що самого лише висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів не достатньо для доведеності доказу перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння.

Вказане підтверджується показами самого обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні, а саме те, що в день скоєння дорожньо-транспортної пригоди він не вживав спиртних напоїв.

Крім того, вказана обставина прокурором в судовому засіданні іншими доказами не підтверджена.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати його щире каяття, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 63), по місцю проживання характеризується позитивно (а.с. 64), потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_6 претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не мають (а.с. 46, 54).
Згідно досудової доповіді виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 58-61).
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин з необережності, в якому щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, потерпілі претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не мають, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, та поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Щодо додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить до наступного.
Так, згідно відповіді територіального сервісного центру 2142 регіонального сервісного центру в Закарпатській області Міністерства внутрішніх справ України від 09.01.2019 року обвинувачений ОСОБА_5 посвідчення водія не отримував (а.с. 73), що підтвердив і сам обвинувачений в судовому засіданні.
Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.
У зв`язку з цим, для застосування обов`язкового додаткового покарання, передбаченого санкцією статті 286 частини 2 КК України, а саме позбавлення права керувати транспортними засобами, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , підстав немає.
Отже вищезгадане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-21063», зеленого кольору, реєстраційний номер України « НОМЕР_1 », 1989 року випуску, № шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який знаходиться на спеціальному майданчику Берегівського ВП за адресою м. Берегове, вул. Сечені, 13, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування, слід повернути ОСОБА_5 , як володільцю (а.с. 68), скасував арешт на вказані речові докази, накладені ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду № 297/2248/18 від 31.10.2018 року (а.с. 69).
Процесуальні витрати за проведення експертиз слід стягнути з ОСОБА_5 в користь держави в особі Закарпатського НДЕКЦ МВС України в загальному розмірі 1859 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень (а.с. 70,71).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 286 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-21063», зеленого кольору, реєстраційний номер України « НОМЕР_1 », 1989 року випуску, № шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який знаходиться на спеціальному майданчику Берегівського ВП за адресою м. Берегове, вул. Сечені, 13, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування - повернути ОСОБА_5 , як володільцю (а.с. 68), скасував арешт на вказані речові докази, накладені ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду № 297/2248/18 від 31.10.2018 року (а.с. 69).
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави в особі Закарпатського НДЕКЦ МВС України процесуальні витрати за проведення експертиз в загальному розмірі 1859 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень (а.с. 70,71).
На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1