Справа № 333/797/19
Провадження №1-кс/333/370/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000434 від 07.02.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оленівка, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, українця, має неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого місця проживання немає, раніше судимого:
- 25.06.2015 Королівським м/с Московської області Російської Федерації, за ч.2 ст.158 п. «В», ч.2 ст.69 КК Росії, до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

09.01.2019 року слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. звернувся до суду із даним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.20 ] 9 року о 09 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , рухаючись неподалік залізничних колій поблизу будинку №2-А по вул.Космічній в м.Запоріжжі, та маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою його реалізації, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, наздогнав потерпілу ОСОБА_9 , яка рухалась попереду та розмовляла по мобільному телефону, після чого за допомогою фізичної сили з правої руки останньої вирвав мобільний телефон SAMSUNG J320H/DS, ІМЕІ (1) НОМЕР_1 , ІМЕІ (2) НОМЕР_2 , в корпусі золотистого кольору, вартістю 3159 гривень, з сім картками операторів «Київстар» та «Водафон», в чохлі з малюнком у вигляді квітів. Далі потерпіла злякалась та почала втікати від ОСОБА_5 , а він в свою чергу знову наздогнав її та штовхнув у спину, внаслідок чого вона впала на землю. Далі ОСОБА_5 сів на спину потерпілої та почав виривати шарф та сумку потерпілої, вартістю 300 гривень, з вмістом гаманця вартістю 300 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень. На вказані злочині дії потерпіла здійснила супротив та почала тягнути сумку і шарф в свій бік, при цьому почала вголос кликати на допомогу, після чого ОСОБА_5 з викраденим мобільним телефоном покинув місце події. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду на суму 4359 гривень.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Вина ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні підтверджується наступними зібраними доказами:протоколом огляду місця події, від 07.02.2019 р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , від 07.02.2019; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КГТК України, від 07.02.2019; протоколом проведення впізнання з потерпілою ОСОБА_9 від 07.02.2019 р.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких злочинів за яке відповідно до ст.2 ст. 186 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення тяжкого злочину, особистість останнього, який був засуджений за скоєння корисливих злочинів, що свідчить про його схильність до скоєння злочинів та відсутність з боку ОСОБА_5 наміру на виправлення та перевиховання, дає достатні підстави вважати, що знаходячись на волі, останній з метою уникнення покарання за даний злочин, буде переховуватись від органів досудового розслідування, суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, знаходячись на свободі ОСОБА_5 буде мати можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки потерпілий та свідки підтверджують факт скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
На підставі вищезазначеного слідство приходить до висновку, що для запобігання вищевказаних ризиків та забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які були викладені в клопотанні, вважає, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний заперечував відносно задоволення цього клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив, що наразі він доглядає та утримує бабусю інваліда.

Захисник підозрюваного заперечував відносно задоволення даного клопотання, вважає, заявлені слідчим ризики необґрунтованими.

Вислухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного, його захисника дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 по цьому кримінальному провадженню запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судом було встановлено, що в провадженні Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000434 від 07.02.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

07.02.2019 р. о 10-00 год. ОСОБА_5 затримано в порядку передбаченому ст. 208 КПК України.

07.02.2019 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень.

Підозрюваному ОСОБА_5 08.02.2019 р. о 12-50 год. вручені під розпис, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих слідчим матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчим надано копії: заяви потерпілої про кримінальне правопорушення, протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 від 07.02.2019; протоколу затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КГТК України від 07.02.2019; протоколу проведення впізнання з потерпілою ОСОБА_9 від 07.02.2019 р.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. На думку слідчого судді, слідчим надані вагомі докази на підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі до 6 років, раніше судимий, має не стійкі соціальній зв`язки: не працевлаштований, постійного доходу не має, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрованого місця проживання не має.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального правопорушення, слідча суддя приходить до висновку про наявність ризиків зазначених слідчим в клопотанні, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити нове кримінальне правопорушення та переховуватись від органів слідства, суду. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою. Заявлений слідчим ризик про вплив підозрюваного на потерпілу, свідків не підтверджений належним чином.

Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, в межах визначених ст. 182 КПК України, - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням вимог п.16 ч. 1 ст. 3 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2019 рік» складає 57630,00 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, суду у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження у час, визначений вказаними слідчим, судом;
- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, суду, в провадження якого перебуває це кримінальне провадження;
- повідомляти слідчого, суд, в провадженні яких перебуває це кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.
Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч. 9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000434 від 07.02.2019 р. відносно підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обчислювати з 07.02.2019 р. з 10-00 год.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 57630,00 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження у час, визначений вказаними слідчим, судом;
- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, суду, в провадження якого перебуває це кримінальне провадження;
- повідомляти слідчого, суд, в провадженні яких перебуває це кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.
Виконання ухвали доручити працівникам Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області та начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала діє до 10-00 год. 08.04.2019 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до суду апеляційної інстанції. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1