ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9786/18
провадження № 1-кп/753/589/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Димитров, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме: 13.08.2008 року Димитровським районним судом Донецької обл. за ст. 121 ч.2, 71 ч.1 КК України до 7 років 5 місяців позбавлення волі, -

який обвинувачується за ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 18.04.2018 року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи на своєму робочому місці в гіпермаркеті «Метро», розташованому за адресою: м. Київ, пр. Григоренка, 43, на майданчику для паркування автотранспорту, побачив у візку для товару чуже майно, а саме барсетку, в якій знаходилися грошові кошти та документи. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, шляхом вільного доступу взяв з вище вказаного візка вище вказане майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: барсетку «baellerry» із шкірозамінника, яка матеріальної цінності не представляє, в середині якої знаходилися грошові кошти в сумі3 000 грн., водійське посвідчення та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , картки із знижками, які матеріальної цінності не представляють та грошові кошти в сумі 17 000 грн., що належать ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 частково визнав свою вину та пояснив, що 18 квітня 2018 року близько 17 години 30 хвилин він, працюючи на той час в «Метро», збирав візки та, побачивши на одному з них барсетку, вирішив її вкрасти. Коли відкрив, то побачив всередині гроші та документи. Гроші він забрав собі, а барсетку з документами поклав до своїх речей у шафу, яка знаходились у вагончику де вони переодягалися. Не заперечував, що в барсетці було багато грошей, разом з тим загальна суму приблизно 3 000 гривень, він їх не рахував. Гроші він витрачав декілька днів на себе, скільки витратив він також не рахував. Розуміє, що вчинив злочин. Цивільні позови потерпілий визнає, разом з тим, можливості їх відшкодувати у нього не має.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 18 квітня 2018 року він у Метро здійснював покупки. У банкоматі з картки ОСОБА_6 за її дорученням він зняв в три етапи 17 000 гривень. Ці гроші він поклав у барсетку. Також в баретці були його особисті гроші на загальну суму 3 000 гривень та документи. Барсетку він випадково забув у візку, коли повернувся на місце де її забув, то барсету не знайшов. Пізніше, цивільна дружина ОСОБА_7 повернула йому барсетку з документами, грошей не було. Цивільний позов на суму 3000 гривень він підтримує у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що працює вона в компанії «Промайс» та нею було доручено ОСОБА_5 з її картки на потреби компанії зняти 17 000 гривень. Пізніше їй ОСОБА_5 повідомив, що гроші він зняв, однак барсетку забув в Метро. Коли за нею повернувся, барсетки вже не було.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є цивільною дружиною обвинуваченого. Він не завжди проживає вдома, зловживає спиртними напоями. 18 квітня 2018 року він їй зателефонував у стані алкогольного сп`яніння і сказав, що щось знайшов. Оскільки він зловживає спиртними напоями і є безвідповідальним, може не з`являтися додому декілька днів, щоб уникнути непорозуміння, оскільки вона також там працює. нею було прийнято рішення забрати всі його речі, які були на роботі. Через декілька днів від свого начальника вона дізналася, що ОСОБА_3 знайшов барсетку з документами. Тоді вона передивилася його речі та знайшла в них барсетку з документами, яку повернула потерпілому. Грошей в барсетці не було, однак ОСОБА_3 повідомляв їй, що гроші там були і він витратив їх на себе, а скільки грошей він не пам`ятає.

Крім зазначених вище показань обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 травня 2018 року зі змісту якої видно, що ОСОБА_10 , будучи попереждженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України повідомив, що 18 квітня 2018 року близько 17-10 він, з власної необережності виявив втрату гаманця з коштами;

даними протоколу перегляду відеозапису від 24 травня 2018 року, згідно яких: перегляд проводився в присутності потерпілого, який в кінці протоколу власноручно написав, що він впізнає себе, як особу, яка здійснювала покупку. При перегляді було встановлено, що біля касової зони, приміщення торгової зали, яка охоплюється камерою спостереження стоїть чоловік, невисокого зросту, середньої тілобудови, має темне коротке волосся, одягнутий в кофту синього кольору, темні штани, який поклав на стелаж біля каси предмет схожий на браслетку чорного кольору, який складає в пакет товар, після чого за нього розраховується. Біля чоловіка стоїть візок для покупців. В подальшому він направляється з візком, в якому знаходиться товар до автомобіля, в який в багажне відділення кладе покупки та відвозить візок в сторону.

Після чого видно як особи, які одягнуті у спецодяг, візки, які знаходяться на вулиці, відвозять у сторону;

даними протоколу перегляду відеозапису від 24 травня 2018 року, який проводився в присутності ОСОБА_3 . Згідно даних протоколу при перегляді відеозапису за 18.04.2018 року обвинувачений ОСОБА_3 впізнав себе як особу, яка одягнута у спецодяг зеленого кольору, вставки жовтого кольору. ОСОБА_3 повідомив, що коли візки відвозив, то в одному помітив барсетку, яку відкрив і побачив грошові кошти та документи. Грошові кошти він забрав собі та витратив на власні потреби. Скільки було грошових коштів він не знає, оскільки не перераховував;

даними протоколу огляду предмету від 24.05.2018 року барсетки, всередині якої знаходяться документи ОСОБА_5

даними протоколу огляду предмету лазерного диску CD-R від 24.05.201 року, на якому міститься відеозапис події, що мала місце 18.04.2018 року, який приєднано до матеріалів кримінального провадження;

даними постанов від 24.05.2018 року про визнання речовими доказами у справі лазерного диску, довідки про рух коштів АТ «Райффайзен Банк Аваль» картки банку «Райффайзен Банк Аваль» за № НОМЕР_1 , барсетки та документів на ім`я ОСОБА_5 , а саме: паспорту громадянина України, водійського посвідчення, дисконтних карток на знижки.

Також стороною обвинувачення на підтвердження обставин події, суми викрадених грошових коштів надано суду протокол огляду предмету від 24.05.2018 року, а саме довідки АТ Райффайзен Банк Аваль про рух коштів за рахунком клієнта ОСОБА_6 та сама довідка вказаного банку. Вказаною довідкою підтверджуються пояснення потерпілого ОСОБА_5 про те, що 18.04.2018 року ним у банкоматі, що знаходиться у гіпермаркеті «Метро» було знято готівку з рахунку ОСОБА_6 у три етапи 17 000 гривень (1-й 8000 гривень, 2-й 8 000 гривень, 3-й 1 000 гривень).

Оцінюючи згідно вимог ст. 94 КПК України вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що у барсетці знаходилась значно менша сума грошей, суд розцінює як спосіб захисту та визнає їх неспроможними, оскільки вказані твердження обвинуваченого спростовуються дослідженими судом доказами, які зазначені вище.

Таким чином суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вирішуючи питання призначення покарання ОСОБА_3 суд згідно ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який має судимість, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Суд також враховує наявність обставини, яка обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів та відсутність обставин, які його пом`якшують.

Згідно ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів.

Суд не може врахувати як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину, оскільки така обставина не підтверджена доказами та відсутня в обвинувачені, яке викладено в обвинувальному акті та пред`явлене ОСОБА_3 .

Таким чином суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.
Також суд вважає необхідним задовольнити позовні заяви потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Оскільки суд призначає ОСОБА_3 покарання, яке необхідно відбувати реально, враховуючи особу ОСОБА_3 , з метою запобігти ризикам уникнення від відбування покарання, суд вважає правильним обрати ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 367 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити та стягнути на його користь з ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 та стягнути на її користь з ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: лазерний диск, довідку про рух коштів зберігати при матеріалах кримінального провадження: картку «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 залишити у потерпілої ОСОБА_6 ; барсетку «baellerry», документи на ім`я ОСОБА_5 , а саме: паспорт громадянина України та водійське посвідчення, дисконтні картки на знижки залишити потерпілому ОСОБА_5 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: