Справа № 743/1443/17
Провадження №1-кп/743/5/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0006856, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Слобода Чернігівського району Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, пенсіонерки, вдови, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України;

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 12.08.2017 року близько 09 години вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_8 , умисно нанесла один удар ножем в область грудної клітки зліва, в результаті чого спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді одного проникаючого поранення грудної клітки зліва з ушкодженням аорти та гематораксом, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою винність у вчиненні злочину визнала частково та показала, що з ОСОБА_8 вони перебували в зареєстрованому шлюбі близько 40 років, мали трьох спільних дітей та проживали в с.Іванівка Чернігівського району. За час спільного проживання ОСОБА_8 зловживав алкогольними напоями, систематично безпричинно ображав та бив обвинувачену, був звільнений з роботи за порушення трудової дисципліни, останні 10 років не працював, пенсії не отримував, знаходився на її утриманні. Донька обвинуваченої, котра визнана по справі потерпілою, є багатодітною матір`ю, виховує п`ятьох дітей і дві їх сім`ї проживали в одному будинку в с.Іванівка. З метою покращення умов проживання доньки, подружжя ОСОБА_9 приблизно з 2014 року виїхало до м.Чернігова, де вони винаймали житло понад один рік, а потім без реєстрації, з весни 2016 року, стали жити в будинку в с.Чижівка Ріпкинського районну, який належить жительці м.Києва ОСОБА_10 , і за придбання цього будинку подружжя, станом на серпень 2017 року, не розрахувалось та не оформило право власності. Напередодні події, а саме 11.08.2017 року ОСОБА_9 були присутні на дні народження ОСОБА_11 , де також знаходились місцеві жителі - ОСОБА_12 з дружиною та ОСОБА_13 . Того вечора чоловік обвинуваченої сп`янів, після прибуття додому скандалив, внаслідок чого ОСОБА_6 до 03 години не заходила в будинок. Наступного ранку вже о 06 годині ОСОБА_8 випив першу чарку горілки, обвинувачена в цей час знаходилася вдома, а згодом до них прийшли гості вітати з днем народження саму обвинувачену. Серед гостей були ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , окремо приходила ОСОБА_15 , яка у святкуванні участі не приймала, а привітала ОСОБА_6 на подвір`ї, вручивши квіти. Обвинувачена накривала на стіл, готувала страви, та упродовж близько однієї години, вжила з гостями до 200 гр. горілки. Ще в присутності гостей, у той час коли ОСОБА_6 займалася готуванням страв, її чоловік вже почав скандалити, висловлювати образи, у зв`язку з чим присутні почали виходити на подвір`я. Знаходячись в будинку ОСОБА_6 смажила котлети, нарізала ковбасу, оскільки вважала, що гості вийшли тимчасово, а її чоловік весь час ходив поряд, присікаючись та провокуючи її. На той час ОСОБА_8 вже роздягся до трусів, був босоніж та перебував у значному ступені сп`яніння. У зв`язку з тим, що обвинувачена не реагувала на провокації чоловіка, він у якийсь момент зробив спробу вдарити її шваброю, однак схибив і потрапив цим знаряддям по столу, розбивши чашку. Потім ОСОБА_8 , не припиняючи образливих висловлювань на адресу дружини, вилив їй в обличчя склянку лимонаду та плюнув. В той момент потерпіла тримала в руках ніж, а вихід з будинку їй перегороджував чоловік. Намагаючись вийти з приміщення ОСОБА_6 стала наближатись до чоловіка, тримаючи у правій напівпіднятій руці ніж лезом донизу, а потерпілий в свою чергу, спочатку стоячи віч-на-віч, різко повернувся до неї спиною, послизнувся, не втримав рівновагу, крутнувся і падаючи наштирхнувся на ніж. Це був кухонний ніж фабричного виробництва, яким зазвичай користувалася ОСОБА_6 і який зайшов у тіло потерпілого на рівні рудної клітки, ближче до спини на глибину до 3 см. Потім ОСОБА_6 перелякалася, кинула ніж, відштовхнула чоловіка та вискочила з будинку, а потерпілий зробив за нею ще декілька кроків, але з приміщення не вийшов. Вискочивши на вулицю ОСОБА_6 відразу почала кричати, щоб сусіди викликали швидку допомогу, однак в будинок вона повертатись боялася і чекала на вулиці. Карета швидкої допомоги прибула в короткий проміжок часу і обвинувачена вже разом з медичною сестрою, а також з ОСОБА_15 зайшли до приміщення. Обвинувачена бачила, що її чоловік лежав на підлозі, значної кровотечі у нього не було, він відповідав на запитання медичної сестри і самостійно дійшов до автомобіля швидкої допомоги. Обвинувачена супроводжувала чоловіка до лікарні в смт.Ріпки, залишалася там на час проведення операції, а потім за рекомендацією лікаря чергувала вночі біля потерпілого. ОСОБА_8 весь час знаходився при свідомості, йому встановили дренаж і того ж дня до медичного закладу приходила працівник поліції, якій потерпілий давав пояснення. Упродовж послідуючих декількох днів ОСОБА_8 залишався в Ріпкинській ЦРЛ, лікувався за кошти обвинуваченої, стан його був нормалізований і він не висловлював будь-яких претензій по відношенню до дружини, однак повідомляв, що працівники поліції просили його переписати пояснення в якому вказати на умисний характер дій ОСОБА_6 . Про переведення чоловіка до Чернігівської обласної лікарні обвинувачена дізналася зі слів медичного персоналу Ріпкинської ЦРЛ. Обвинувачена відвідувала потерпілого в обласній лікарні, купувала ліки, однак про будь-які ускладнення стану здоров`я хворого їй не повідомляли, як не повідомляли і про вірогідність проведення повторної операції. ОСОБА_6 не здійснювала оплату за проведення комп`ютерної томографії своєму чоловіку в КЛПЗ «ЧОЛ» і їй не відомо, щоб таке дослідження взагалі проводилось. Відвідуючи ОСОБА_8 в обласній лікарні обвинувачена з його слів дізналася, що до вказаного закладу також приїздили двоє працівників поліції з смт.Ріпки, які переконували хворого змінити свої покази. Прибувши до лікарні 18.08.2017 року ОСОБА_6 дізналася від медичної сестри торакального відділення про те, що хворий знаходиться в операційній, біля приміщення якої обвинувачена чекала тривалий час, однак про причини і результати операції їй не повідомили, пояснивши що ОСОБА_8 перевели до реанімації. Того дня медичний персонал повідомив, що будь-яких додаткових препаратів та засобів хворому купувати не потрібно, однак про смерть чоловіка обвинуваченій повідомили лише наступної доби, а близько 10 години ранку 19.08.2017 року поряд з приміщенням моргу судово-медичний експерт їй повідомив, що проведення розтину вже закінчено і труп померлого можна забирати для поховання. В подальшому ОСОБА_6 дізналася, що відносно неї розслідується кримінальна справа і в її присутності слідчий Ріпкинського відділення поліції проводив слідчий експеримент в будинку за місцем проживання подружжя. Під час слідчого експеримента ОСОБА_6 добровільно розповіла про події, які мали місце 12.08.2017 року та видала кухонний ніж який було визнано знаряддям вчинення злочину. Умислу вбити чоловіка або заподіяти йому тілесні ушкодження будь-якого ступеню тяжкості обвинувачена не мала та невідкладно вжила заходів, які від неї залежали, щодо відвернення завданої шкоди. Обвинувачена щиро кається в тому, що за обставин, які склалися, вона не могла передбачити нещасного випадку з чоловіком.
Будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що вона доводиться рідною донькою обвинуваченій ОСОБА_6 та померлому ОСОБА_8 , з якими до 2014 року проживала в одному будинку по АДРЕСА_3 . За весь час свого свідомого життя потерпіла пам`ятає, що батько зневажливо ставився до матері, систематично і безпричинно принижував та ображав її. Така поведінка ОСОБА_8 не залежала від того, перебував він у стані сп`яніння чи був тверезий. ОСОБА_8 зловживав алкогольними напоями, у зв`язку з чим не менш ніж тричі отримував побутові травми, в тому числі на виробництві, що мало своїм наслідком лікування в Чернігівській районній і обласній лікарнях, а також встановлення йому ІІ групи інвалідності. Перебуваючи у стані сп`яніння, ОСОБА_8 проявляв більшу агресію щодо своєї дружини, і в таких випадках зазвичай наносив їй побої, виганяв із житла, в тому числі разом з дітьми. Потерпіла достовірно пам`ятає, що за час спільного її проживання з батьками, ОСОБА_8 не менш ніж тричі притягували до відповідальності за правопорушення пов`язані зі зловживання алкоголем та насильство у сім`ї, зокрема в 2004, 2011, 2012 роках. Зміна місця проживання батьків потерпілої була обумовлена тим, що у ОСОБА_5 на утриманні знаходиться п`ятеро дітей віком від 4 до 17 років, а житлові умови та поведінка її батька обмежували можливість належного виховання і утримання неповнолітніх. Крім того, матір потерпілої перебуваючи на пенсії, продовжувала працювати на ринку в м.Чернігові та надавала матеріальну допомогу доньці і онукам. У зв`язку із наведеними обставинами батьки потерпілої спочатку виїхали до м.Чернігова, де проживали близько 1,5 року, винаймаючи квартиру, а потім вони в розстрочку придбали будинок в с.Чижівка Ріпкинського району, де жили до серпня 2017 року. ОСОБА_5 декілька разів приїздила до батьків у вказаний населений пункт і їй відомо, що спосіб життя батька, а також його відношення до матері не змінилися. Про отримання батьком тілесних ушкоджень ОСОБА_5 дізналася з телефонного повідомлення ОСОБА_11 , а потім зі слів матері, котра розповіла, що в день отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 через зловживання алкоголем вів себе неадекватно. 14.08.2017 року потерпіла відвідувала батька в Ріпкинській ЦРЛ, купувала для нього медикаменти та із розмови з останнім дізналася, що він будучи п`яним, в будинку за місцем свого проживання впав та випадково наштирхнувся на ніж, який лежав на столі. При цьому батько потерпілої повідомив, що в лікарню приходили працівники поліції, які його опитували і яким він заявив про непричетність дружини до нанесення тілесних ушкоджень та відсутність до неї будь-яких претензій. На той час, коли ОСОБА_8 перевели з Ріпкинської ЦРЛ до Чернігівської обласної лікарні, він телефонував доньці та спілкувався з нею, не висловлюючи будь-яких скарг на самопочуття. Потерпіла вважає, що обвинувачена не могла умисно нанести удар ножем своєму чоловікові та не повинна нести покарання. ОСОБА_5 не має будь-яких претензій до матері та систематично отримує від неї допомогу на утримання дітей.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показала, що вона проживає по АДРЕСА_2 і знає подружжя ОСОБА_9 , оскільки вони являються сватами близько 18 років. Про особливості сімейного життя ОСОБА_9 свідок добре обізнана і їй відомо, що між сторонами виникали конфліктні ситуації, переважно на грунті систематичного зловживання ОСОБА_8 алкогольними напоями. В той же час, мали місце неодноразові випадки образ, приниження зі сторони ОСОБА_8 та його знущання над дружиною навіть у той час, коли він був тверезий. Такою поведінка ОСОБА_8 була завжди, внаслідок особливостей його характеру. Потерпілий не працював, не отримував пенсії, не допомагав по господарству дружині, фактично знаходячись на повному її утриманні. Причиною переїзду сім`ї ОСОБА_9 на проживання в с.Чижівка був той факт, що їх повнолітня донька ОСОБА_16 є багатодітною матір`ю і всі вони проживали в одному жилому приміщенні в с.Іванівка Чернігівського району. 11.08.2017 року подружжя ОСОБА_9 святкували день народження у ОСОБА_14 разом із іншими гостями і потерпілий вживав алкогольні напої. Наступного дня, а саме 12.08.2017 року був день народження у обвинуваченої, і свідок знаючи про це, разом з жителем с.Чижівка ОСОБА_12 , близько 09 години пішли додому до ОСОБА_6 , щоб привітати її. Після того, як ОСОБА_14 і ОСОБА_12 зайшли в будинок, спочатку все було спокійно, однак за зовнішнім виглядом ОСОБА_8 можна було визначити, що він на той час вже значною мірою похмелився. Коли гості сіли за стіл, вони з подружжям ОСОБА_9 випили по одній чи дві чарки горілки, від чого ОСОБА_8 став помітно п`яніти, ходив по будинку, висловлював необґрунтовані та образливі претензії до дружини, зачіпав її, провокуючи на конфлікт. В це час обвинувачена періодично ходила від столу до газової плити, оскільки продовжувала готувати продукти харчування. Пробувши в будинку близько 30 хвилин ОСОБА_14 і ОСОБА_12 спочатку вийшли на подвір`я, а потім, бачачи агресивно налаштованого ОСОБА_8 і передбачаючи подальший розвиток конфлікту, розійшлися. При цьому ОСОБА_12 пішов додому, а ОСОБА_14 залишилася на вулиці та сиділа на лавці з ОСОБА_17 та ОСОБА_15 . Приблизно через дві години до лавки підбігла ОСОБА_6 , яка перебувала у стані сильного хвилювання, плакала та кричала, що у її чоловіка ножове поранення, яке вона могла ймовірно спричинити, у зв`язку з чим необхідно викликати швидку медичну допомогу. За своїм психоемоційним станом обвинувачена на той момент явно не могла самостійно здійснити телефонний дзвінок і це зробили декілька присутніх, здійснивши виклики з мобільних телефонів. ОСОБА_6 боялася повертатися до будинку і свідок цього також не стала робити, чекаючи карету ШМД на вулиці. Після прибуття медичних працівників ОСОБА_18 також не підходила до двору ОСОБА_9 , однак це зробила ОСОБА_15 .
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 показав, що він з 1985 року проживає по АДРЕСА_4 і близько 1,5 року знав подружжя ОСОБА_9 , так як останні придбали будинок за три двори від його домоволодіння. ОСОБА_19 працює приймальником грибів і йому відомо, що ОСОБА_8 був схильний до вживання алкогольних напоїв, так як неодноразово позичав у свідка гроші на придбання спиртного. Свідок особисто не бачив, щоб ОСОБА_8 бив свою дружину, але про такі факти йому відомо зі слів обвинуваченої. За день до того, як ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, останній приймав участь у святкуванні дня народження сусідки в с.Чижівка, звідки його вигнали через образи в сторону дружини. Про те, що ОСОБА_8 отримав ножове поранення ОСОБА_19 дізнався від односельців, і не менш ніж тричі відвідував потерпілого в хірургічному відділенні Ріпкинської ЦРЛ. Під час перебування в лікарні смт.Ріпки ОСОБА_8 виглядав задовільно, самостійно підводився з ліжка, ходив по палаті, виходив зі свідком на подвір`я. ОСОБА_8 повідомляв ОСОБА_19 , що тілесні ушкодження він отримав за місцем проживання, перебуваючи у стані сильного сп`яніння, в той час коли намагався облити помиями дружину. При цьому ОСОБА_8 вказував, що він послизнувся, не втримався на ногах, упав і наштирхнувся на ніж. Також ОСОБА_8 говорив, що по факту отримання тілесних ушкоджень він давав покази працівникам поліції щодо невинуватості своєї дружини. Через деякий час ОСОБА_19 стало відомо, що ОСОБА_8 помер в лікарні м.Чернігова.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показав, що з 2015 року він постійно проживає в с.Чижівка, і знав сім`ю ОСОБА_9 , спілкувався з ними. Свідкові відомо, що ОСОБА_8 на грунті систематичного зловживання алкогольними напоями та у зв`язку з особливостями свого характеру, часто і безпричинно ображав і принижував дружину, наносив їй тілесні ушкодження. Будинок, в якому проживала сім`я ОСОБА_9 , раніше належав іншим особам і на яких правових підставах подружжя користувалося цим житлом свідкові невідомо. 11.08.2017 року ОСОБА_13 разом з односельцями ОСОБА_20 та подружжям ОСОБА_21 святкували день народження у жительки с.Чижівка ОСОБА_14 , і там же були присутні подружжя ОСОБА_9 . 12.08.2017 року ОСОБА_13 не ходив вітати з днем народження обвинувачену і про нещасний випадок дізнався згодом, зі слів односельців. В подальшому, будинок в якому залишилася проживати сама обвинувачена, згорів внаслідок витіку і вибуху побутового газу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він являється пенсіонером і, починаючи з 2011 року, в літню пору року постійно проживає в с.Чижівка. Свідок знав подружжя ОСОБА_9 , і 11.08.2017 року разом з ними приймав участь у святкуванні дня народження місцевої жительки ОСОБА_14 . З дня народження гості розійшлись після 22 години. Наступного дня ОСОБА_12 разом з ОСОБА_14 в проміжок часу між 09 та 10 годиною пішли вітати з днем народження обвинувачену ОСОБА_6 , яка була з чоловіком вдома, сервірувала стіл, однак її чоловік на той час вже був п`яним. Господарі та гості сіли за стіл і кожен з них вживав горілку приблизно в однаковій кількості, яка не перевищувала ніж по 150 гр. на особу. Вдома у ОСОБА_6 свідок пробув близько 40 хвилин, після чого вони разом з ОСОБА_14 , під надуманим приводом, спочатку вийшли на подвір`я, побули там деякий час, а потім розійшлися. Причиною цього стала поведінка ОСОБА_8 , який ображав та принижував дружину, зачіпав, висловлювався нецензурною лайкою, неодноразово сказав на обвинувачену «гнида». В свою чергу, ОСОБА_6 не реагувала на поведінку чоловіка, була спокійною, продовжувала готувати страви, однак у зв`язку зі склавшоюся обстановкою ОСОБА_12 вважав за неможливе надалі залишатися в гостях. Ввечері того ж дня зі слів односельців ОСОБА_12 дізнався, що ОСОБА_8 забрала карета швидкої допомоги, оскільки в нього було ножове поранення. За яких обставин ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження свідкові невідомо.
Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що вона проживає по АДРЕСА_5 і знає обвинувачену з 2015 року, оскільки ОСОБА_6 разом з чоловіком були її сусідами. Подружжя ОСОБА_9 домовилося про придбання будинку в с.Чижівка із законним володільцем цього майна, однак станом на 12.08.2017 року вони за житло не розрахувались. Сам будинок згорів після вибуху у нічну пору приблизно через 8 днів після того, як ОСОБА_8 забрала до лікарні карета ШМД. Близько 08 години 12.08.2017 року ОСОБА_15 приходила до ОСОБА_6 вітати її з днем народження, вручила квіти, однак в будинок не заходила. Того ранку ОСОБА_15 прийшла до обвинуваченої першою і ОСОБА_6 була у спокійному стані та займалася домашніми справами. Чоловіка обвинуваченої свідок зранку не бачила. В подальшому, не менш ніж через дві години, коли ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і ОСОБА_20 сиділи на лавці, на вулицю вибігла ОСОБА_6 та попросила викликати швидку медичну допомогу. На той момент обвинувачена була тверезою, перелякаю, розгубленою та у стані, який можна охарактеризувати як «не в собі». При цьому обвинувачена кричала, що медичної допомоги потребує її чоловік, однак з яких причин зрозуміти було неможливо. В присутності ОСОБА_15 обвинувачена не говорила, що вдарила чоловіка ножем. Приблизно через 15 хвилин, коли до села прибула карета ШМД, свідок разом із медсестрою заходили до будинку, де бачили, як ОСОБА_8 на якому з одягу були лише труси, лежав на підлозі обличчям до низу між кімнатою та сінями. На рівні грудної клітини в районі спини у ОСОБА_8 була рана, він перебував у нетверезому стані, на запитання медичної сестри повідомив, що наштовхнувся на ніж. В будинок обвинуваченої ОСОБА_15 заходила не далі порогу між сінями та вітальнею. Слідів боротьби в приміщенні свідок не бачила. Потерпілому допомогли піднятися, однак до карети ШМД він ішов самостійно. Свідкові відомо, що ОСОБА_8 зловживав алкогольними напоями, часто і безпричинно ображав дружину, при цьому перебуваючи на її утриманні.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_24 показала, що вона працює фельдшером Добрянського пункту Ріпкинського відділу екстреної медичної допомоги з місцезнаходженням в смт.Добрянка. Після 13 години 12.08.2017 року свідок прибувала за викликом до с.Чижівка, де надавала допомогу чоловіку у якого малося поранення грудної клітини, а потім доставляла цього чоловіка до Ріпкинської ЦРЛ. Свідкові не відомо, хто безпосередньо здійснював виклик карети ШМД, але вона пам`ятає, що це був хтось із жителів с.Чижівка, який самостійно не міг додзвонитися до Добрянського пункту екстреної допомоги, у зв`язку з чим спочатку зателефонував комусь із жителів смт.Добрянка. Прибувши в с.Чижівка ОСОБА_24 бачила обвинувачену ОСОБА_6 , котра повідомила, що під час сімейної сварки чоловік, внаслідок її дій, отримав ножове поранення. Свідок не пам`ятає, що саме говорила ОСОБА_6 з приводу того, яким чином було заподіяно тілесне ушкодження, і чи являлося воно результатом умислу або нещасного випадку. Зайшовши до будинку свідок бачила потерпілого, який лежав на підлозі, і за зовнішнім видом перебував у непритомному стані або спав. На верхній частині тіла потерпілого одяг був відсутній, а на ногах ймовірно були вдягнуті штани. Ушкодження у чоловіка мало вигляд колото-різаної рани довжиною близько 2 см. та знаходилося в області 7-8 ребра з лівої сторони грудної клітки, ближче до спини. Поряд з чоловіком на підлозі малися фрагменти скла, схожі на уламки посуду. Інших слідів боротьби у приміщенні не було, неподалік стояв стіл сервірований не менш ніж на чотири персони. Слідів крові на підлозі, на меблях та на інших предметах у приміщенні не малося, а за характером тілесних ушкоджень можна було припустити, що у потерпілого пошкоджено легеню. На запитання ОСОБА_24 про причину, механізм і характер отриманих ушкоджень, а також про знаряддя, яким ці ушкодження були заподіяні, чоловік нічого не міг пояснити, так як перебував у стані сп`яніння за ступенем не нижче середнього. Чоловік погрожував дружині, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, але надав можливість обробити рану та погодився їхати в лікарню. Потерпілий самостійно дійшов до карети швидкої допомоги і сам вийшов з неї в Ріпкинській ЦРЛ та дійшов до приймального відділення. Дорогою в смт.Ріпки чоловік продовжував нецензурні та образливі висловлювання на адресу дружини, свідомості він не втрачав. Значної крововтрати у потерпілого не було, реанімаційні заходи дорогою до лікарні пацієнту не застосовувались, інших тілесних ушкоджень він не мав. Обвинувачена на той момент була перелякана, розгублена, видимих тілесних ушкоджень не мала, ознак сп`яніння не виявляла. Детальна інформація про виклик ОСОБА_24 до с.Чижівка відображена в журналі та карті виклику, однак ці документи правоохоронними органами в Добрянській підстанції ШМД не вилучались.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що він працює акушером-гінекологом Ріпкинської ЦРЛ і 12.08.2017 року був черговим лікарем по медичному закладу. Того дня, ймовірно в обідню пору, до лікарні каретою швидкої допомоги з підстанції в смт.Добрянка доставили ОСОБА_8 , у якого малося ножове поранення грудної клітини. ОСОБА_25 ходив до приймального відділення і бачив потерпілого, який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, самостійно зайшов до приміщення, при цьому він обурювався, сперечався і повідомив, що тілесні ушкодження йому завдала дружина. Про конкретні обставини отримання тілесних ушкоджень потерпілий не повідомляв. Відомості про характер травмування, зі слів ОСОБА_8 , були занесені до історії його хвороби. Потім до приймального відділення був викликаний ургентний хірург ОСОБА_26 , який безпосередньо і надавав допомогу потерпілому. Первинні записи до медичної документації ОСОБА_8 вносив ОСОБА_25 , а в подальшому пацієнт ймовірно був залишений у хірургічному відділенні. Про обсяг наданої ОСОБА_8 медичної допомоги свідкові нічого не відомо, оскільки це не відноситься до його профілю, але пацієнт підіймався до операційної. На момент поступлення до лікарні ОСОБА_8 перебував у стані середньої тяжкості, на грудній клітині у нього малася пов`язка, крововтрати не спостерігалося. Про подальший хід лікування свідкові нічого не відомо. ОСОБА_27 також не відомо, чи відбиралися у ОСОБА_8 зразки крові на алкоголь.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_26 показав, що він працює лікарем-травматологом Ріпкинської ЦРЛ і має стаж роботи за фахом понад 27 років. У вихідний день 12.08.2017 року свідок, являючись ургентним лікарем, був викликаний до приймального відділення ЦРЛ з метою надання медичної допомоги пацієнту за життєвими показаннями. Свідок здійснював ревізію та ПХО колото-різаної рани грудної клітини ОСОБА_8 в районі 8-го підребер`я. Довжина цієї рани становила до 2 см., а ширина до 0,5 см., раньовий канал йшов знизу до верху під кутом близько 45 градусів. Вказаному пацієнту необхідно було зупинити кровотечу та ліквідувати відкритий пневмоторакс. Глибина рани сягала 6-7 сантиметрів. Після ушиття рани і встановлення дренажа по Бюлау, стан хворого покращився, артеріальний тиск стабілізувався і був нормального наповнення. Під час ревізії рани вона була розширена та встановлено наявність м`язової і легеневої кровотечі, яка була зупинена шляхом ушиття. Інших джерел кровотечі у ОСОБА_8 не було. Ознак масивної крововтрати з магістральної судини, яка характеризується пульсацією крові, у пацієнта однозначно не простежувалось. Пацієнт весь час знаходився при свідомості і був доступний продуктивному контакту. За умови масивної крововтрати і наявності в плевральній порожнині крові об`ємом до одного літра, життєві показники пацієнта були б істотно погіршені, з різким падінням артеріального тиску, втратою свідомості, його стан оцінювався б як критичний і потребував негайного поміщення до реанімаційного відділення. За наявності таких ушкоджень смерть людини настає через декілька хвилин після отримання травми і ОСОБА_8 з такими ушкодженнями не могли б доставити живим до Ріпкинської ЦРЛ. В той же час, після первинної хірургічної обробки ОСОБА_8 не потребував вжиття додаткових заходів для підтримання життєдіяльності. Через встановлений пацієнту дренаж спостерігалися незначні виділення рідини та повітря і йому рекомендувалося медикаментозне лікування. На момент доставлення до Ріпкинської ЦРЛ ОСОБА_8 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою щодо всіх оточуючих, в тому числі до своєї дружини, вів себе агресивно, повідомивши, що вона його чимось вдарила під час бенкету. При цьому, наступного дня ОСОБА_8 говорив, що взагалі не пам`ятає, за яких обставин він отримав тілесні ушкодження. Того дня ОСОБА_26 направляв обвинувачену до аптеки для придбання необхідних медикаментів для чоловіка і не бачив у неї ознак сп`яніння. Потім пацієнт був поміщений до 5-ї палати хірургічного відділення, яку ОСОБА_26 не обслуговує. В той же час, свідок був присутнім на щоденних обходах і пам`ятає, що стан ОСОБА_8 був задовільний. В ніч після операції обвинувачена чергувала біля чоловіка. Пониження рівня гемоглобіну в крові ОСОБА_8 могло бути обумовлене щоденними внутрішньовенними вливаннями медичних розчинів. Згодом свідок дізнався, що ОСОБА_8 помер в Чернігівській обласній лікарні. Рішення про направлення потерпілого до вказаного закладу ОСОБА_26 не приймав, про причини і обставини смерті пацієнта свідкові нічого невідомо. На час перебування в Ріпкинській ЦРЛ ОСОБА_8 не потребував додаткового оперативного втручання.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_28 показав, що він працює хірургом в торакальному відділенні КЛПЗ «ЧОЛ», куди 16.08.2017 року для подальшого обстеження і лікування з Ріпкинської ЦРЛ, був доставлений ОСОБА_8 , стан якого був стабільний, однак середньої тяжкості. З пояснень ОСОБА_8 слідувало, що тілесні ушкодження він отримав внаслідок падіння на арматуру. Пошкодження у пацієнта малося в нижній частині грудної клітки з лівої сторони, ближче до спини, і він не говорив про те, що отримав ножове поранення. На момент доставлення ОСОБА_8 до торакального відділення, його рана була ушита, в лівій порожнині була встановлена дренажна трубка. Після двох днів перебування у відділенні стан пацієнта не погіршився, однак за результатами проведеної комп`ютерної томографії, у ОСОБА_8 в плевральній порожнині було виявлено зміни, які викликали підозру на утворення гематоми. В той же час, із встановленого ОСОБА_8 дренажа, будь-яких значних виділень, в тому числі свіжої крові, не спостерігалось. Потерпілий був при свідомості, доступний продуктивному контакту, самостійно харчувався та пересувався, здійснював фізіологічні відправлення. З 16 по 18 серпня 2017 року, тобто в період знаходження ОСОБА_8 в КЛПЗ «ЧОЛ», його стан здоров`я не погіршився, однак за наслідками проведеного 18.08.2017 року консиліуму, з урахуванням даних КТ грудної клітини від 18.08.2017 року, потерпілому було рекомендовано оперативне втручання, на що останній дав письмову згоду. 18.08.2017 року операція ОСОБА_8 проводилася під загальною анестезією, з використанням апарата штучної вентиляції легенів. Під час ревізії рани у пацієнта було виявлено параортальну гематому об`ємом близько 300 мл. в області аорти, яка притискала краї рани і перешкоджала розвитку явищ масивної крововтрати. В подальшому у пацієнта було виявлено кровотечу внаслідок пошкодження магістральної судини (аорти). Точне виявлення вказаного пошкодження потребувало певного часу і затискання цієї судини здійснювалося в різних місцях. Після залучення ангіохірурга та розширення рани пошкодження було ушито, крововтрата зупинена. В області виявленого пошкодження явищ запалення не було. Під час операції додаткова крововтрата у пацієнта, внаслідок проведених з ним маніпуляцій, крім видаленої гематоми об`ємом 300 мл., могла становити ще до 300-400 мл., оскільки з моменту виявлення пошкодження і до моменту його ушиття пройшов певний час. Поріз чи пробиття аорти у ОСОБА_8 було виявлено у важкодоступному місці, що потребувало розширення рани з метою отримання додаткового доступу та резекції ребра. Операцію ОСОБА_8 проводили близько 2 годин. З операційної до реанімаційного відділення пацієнт був направлений під`єднаним до систем забезпечення життєдіяльності, в супроводі анестезіолога. Того ж дня ОСОБА_8 помер не приходячи до свідомості. Ще до проведення операції до торакального відділення приїздили працівники поліції, однак чи проводили вони слідчі дії з потерпілим, ОСОБА_28 не відомо. На думку свідка, причиною смерті ОСОБА_8 стала гостра крововтрата, обумовлена як отриманням тілесних ушкоджень, так і втратою крові під час проведення операції. Свідок не виключає, що з виявленими у ОСОБА_8 тілесними ушкодженнями, з урахуванням обсягу допомоги наданої пацієнтові в Ріпкинський ЦРЛ, без проведення операції в КЛПЗ «ЧОЛ», останній міг жити. Про смерть пацієнта його родичів зобов`язані були сповістити працівники реанімації або лікар з приймального відділення.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показала, що вона працює палатною медичною сестрою торакального відділення КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» і не знаходилась на зміні в день доставлення до лікувального закладу ОСОБА_8 . За яких обставин ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження ОСОБА_29 не знає. В подальшому, свідок супроводжувала вказаного чоловіка на обстеження, а саме для проведення бронхоскопії, а згодом відвозила до операційної та перевозила звідти до реанімаційного відділення. Перед проведенням операції ОСОБА_8 був при свідомості, розмовляв, його хтось відвідував, а з операційної до реанімації ОСОБА_29 перевозила вказаного пацієнта на каталці, у непритомному стані, з підключеною кисневою подушкою. За встановленими правилами до реанімаційного відділення разом з пацієнтом була передана історія його хвороби. За умови позитивних результатів операції, пацієнта повертають до відділення через 2-3 дні, однак в даному випадку такого не сталося.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показала, що вона працює палатною медичною сестрою торакального відділення КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» і могла знаходитись на робочому місці 18.08.2017 року. Того дня ОСОБА_30 заступила на нічне чергування близько 18 години 30 хвилин, змінювала медичну сестру ОСОБА_29 і взагалі не бачила хворого ОСОБА_8 , а також його речей, які повинні були залишатися в палаті. Близько 19 години того дня до відділення прибули працівники поліції з смт.Ріпки, які цікавилися ОСОБА_8 , однак з даного приводу вони розмовляли з ОСОБА_29 , котра здавала зміну. Свідкові відомо, що до реанімаційного відділення ОСОБА_8 після операції перевозила ОСОБА_29 , і на той момент вказаний пацієнт вже рахувався за відділенням реанімації. У випадку смерті хворого, палатна медична сестра повідомляє про це завідуючого відділенням і чергового лікаря, однак у тому випадку це повинні були зробити працівники відділення реанімації.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_31 показав, що станом на серпень 2017 року він займав посаду слідчого ЧВП ГУНП в Чернігівській області і 18.08.2017 року з 08 години заступив на добове чергування до 08 години 19.09.2017 року. Перебуваючи у складі слідчо-оперативної групи, у вечірній час 18.08.2017 року, ОСОБА_31 здійснював виїзд до Чернігівської обласної лікарні, де в приміщенні моргу, з участю спеціаліста-криміналіста і понятих здійснював огляд трупа ОСОБА_8 . Під час вказаної процесуальної дії судово-медичний експерт присутнім не був. З урахуванням того, що причиною смерті ОСОБА_8 ймовірно являлося ножове поранення грудної клітки, слідчий після закінчення добового чергування заповнив два типових бланки про призначення судово-медичної експертизи, які залишив в черговій частині відділу поліції і не був присутнім під час розтину трупа. ОСОБА_31 попереджав експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384-385 КК України, шляхом ознайомлення його з типовим бланком пам`ятки, без письмового зазначення про це у постанові про призначення експертизи. Виправлення дати винесення постанови про призначення експертизи, в обох її примірниках, з 18 на 19 серпня 2017 року, ОСОБА_31 пояснив тим, що він був втомлений після чергування і спочатку зазначив невірну дату. Не внесення номера кримінального провадження до примірника постанови, який був переданий до бюро СМЕ, слідчий пояснив власною неуважністю. ОСОБА_31 не вносив до ЄРДР відомостей за фактом смерті ОСОБА_8 . Інших слідчих та процесуальних дій у вказаній справі ОСОБА_31 не проводив. ОСОБА_32 не відомо, хто приймав рішення про кваліфікацію події за фактом смерті ОСОБА_8 як умисне вбивство.
З протоколу огляду від 18.08.2017 року вбачається, що слідчий ОСОБА_31 у період часу з 21 до 21 години 30 хвилин на підставі повідомлення чергової частини, в приміщенні моргу КЛПЗ «ЧОЛ», в присутності судово-медичного експерта, проводив огляд трупа ОСОБА_8 і, згідно записів у протоколі, труп було направлено для проведення СМЕ.
З висновку судово-медичної експертизи № 674 від 10.10.2017 року вбачається, що смерть ОСОБА_8 настала від гострої легенево-серцевої недостатності, що виникла внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням аорти та розвитком масивної крововтрати, що підтверджується виявленням: рани по задній поверхні грудної клітки зліва, яка продовжується в раньовий канал через шкіру, підшкірну жирову клітковину, міжреберний м`яз, пристінкову плевру, через параортальну клітковину, стінку аорти (розріз 0,5 см довжиною), згортки крові та рідку кров в лівій плевральній порожнині близько 1300 мл., масивні крововиливи в параортальну клітковину та щільні згортки крові навколо розрізу аорти, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів.

При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження: одне проникаюче поранення грудної клітки зліва, з ушкодженням аорти та гемотораксом; синці правої верхньої кінцівки та садна голови. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва з ушкодженням аорти та гемотораксом утворились від дії предмету, що має колюче-ріжучі властивості і по давності утворення можуть відповідати 12.08.2017 року та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців правої верхньої кінцівки та саден голови, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) і по давності утворення можуть відповідати 10.08-12.08.2017 року та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва з ушкодженням аорти та гемотораксом, не могли утворитись при падінні на площині. Тілесні ушкодження у вигляді синців правої верхньої кінцівки та саден голови не могли утворитись при одноразовому падінні на площині.

В наданій медичній документації відсутні результати аналізів на алкоголь.

Із вступної частини висновку вбачається, що експертиза була розпочата о 13 годині 19.07.2017 року, тобто за місяць до настання смерті ОСОБА_8 . Експертиза проводилась на підставі постанови слідчого ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_33 від 18.08.2017 року, без внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
З доданої прокурором до обвинувального акту постанови про призначення СМЕ, вбачається, що слідчим ОСОБА_34 було внесене рукописне виправлення в дату винесення постанови з 18 на 19 серпня, та зазначено номер кримінального провадження по якому вона винесена, а саме № 0006856.
В той же час, витребувана судом засвідчена копія постанови слідчого, яка надавалася до бюро СМЕ, не містить номера кримінального провадження та правової кваліфікації події. Примірник цієї постанови також містить виправлення дати її винесення з 18 на 19 серпня 2017 року.
З описової частини висновку № 674 від 10.10.2017 року вбачається, що вихідні дані при проведенні експертизи були отримані за результатами дослідження трупа ОСОБА_8 та медичної карти стаціонарного хворого № 13823 КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» за період з 16.08.2017 року по 18.08.2017 року. При цьому, з дослідницької частини висновку вбачається, що експертом не було виявлено слідів раніше проведеної ОСОБА_8 кістково-пластичної трепанації в лівій лобно-тім`яно-скроневій області, з приводу видалення субдуральної гематоми, що підтверджується випискою-епікризом нейрохірургічного відділення Чернігівської обласної лікарні № 5708 за 2005 рік.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_35 підтвердив свої висновки про причини смерті ОСОБА_8 , пояснивши, що незважаючи на пошкодження аорти, потерпілий міг перебувати у стані середньої тяжкості упродовж 6 днів, тобто з 12.08.2017 року по 18.08.2017 року, оскільки пульсуюча гематома об`ємом близько 300 мл., яка утворилась після отримання тілесних ушкоджень у виді розрізу аорти, могла притискати краї рани, тим самим запобігши подальшому розвитку крововтрати із судини, діаметр якої в місці пошкодження становив 2-2,5 см. Період утворення такої гематоми може становити від 30 хв. до декількох місяців. За наслідками експертизи трупа явищ запалення в районі різаної рани на магістральній судині у ОСОБА_8 виявлено не було. Експерт ускладнився пояснити механізм та джерело надходження до грудної клітини підекспертної особи рідкої крові об`ємом близько 1 л., однак не виключав позитивного прогнозу лікування потерпілого без проведення оперативного втручання 18.08.2017 року.
Повторно заслуханий з ініціативи прокурора в судовому засіданні експерт ОСОБА_35 пояснив, що на титульному аркуші висновку № 674 від 10.10.2017 року ним була допущена механічна помилка в написанні дати початку проведення експертизи, а саме зазначено, що дослідження розпочато 19.07.2017 року, а не 19.08.2017 року. Крім того, оглянувши історію хвороби ОСОБА_8 заведену в КЛПЗ «ЧОЛ», експерт вказав, що в цьому документі відсутні результати комп`ютерної томографії які повинні відображатися на паперовому і оптичному носіях, а в тексті лікарського консиліуму від 18.08.2017 року, відсутній номер КТ ОГК за цю ж дату.
Таким чином, висновок № 674 від 10.10.2017 року, був неповним і вступав в протиріччя з іншими обставинами справи, що в своїй сукупності давало підстави суду для призначення повторної експертизи іншому експерту чи експертам, з необхідністю проведення дослідження медичної документації КЗ «Ріпкинська ЦРЛ», яка органом досудового розслідування здобута не була. Крім того, під час нової експертизи підлягали врахуванню відомості, отримані з показань свідків.
З висновку комісійної судово-медичної експертизи № 38 від 18.10.2018 року вбачається, що у ОСОБА_8 , малися тілесні ушкодження у вигляді проникаючого в плевральну порожнину колото-різаного поранення грудної клітки зліва в ділянці 8 ребра по біляхребтовій лінії з ушкодженням аорти, наслідком якого стало виникнення лівобічного гемо-пневмотораксу та напруженої пульсуючої біляаортальної гематоми. Крім того в нього малися синці правої верхньої кінцівки та садна голови. Тілесні ушкодження у вигляді проникаючого в плевральну порожнину колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням аорти є наслідком дії предмету, що має колюче-ріжучі властивості, і за ступенем тяжкості це ушкодження має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення. Ушкодження у вигляді синців правої верхньої кінцівки та саден голови, є наслідком дії тупих предметів за механізмами удару та тертя, і за ступенем тяжкості вони, як в сукупності, так і кожне окремо, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Результати отримані під час вивчення наданої для проведення експертизи медичної документації, первинної судово-медичної експертизи, фактичні дані, отримані під час проведення судово-гістологічної експертизи шматочків аорти з ушкодженням, дають змогу вважати, що тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва в ділянці 8 ребра по біляхребтовій лінії з ушкодженням аорти, могло утворитись 12.08.2017 року. Більш точно встановити час утворення цього ушкодження неможливо, в зв`язку з великою кількістю часу, що пройшов з моменту заподіяння ушкодження до моменту настання смерті і відповідно проведення первинної судово-медичної експертизи. Рана, що є початком проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва в ділянці 8 ребра по біляхребтовій лінії з ушкодженням аорти, знаходиться в зоні, досяжній для власної руки потерпілого.

В даному випадку особливістю вказаного вище ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням аорти є те, що ушкодження аорти розташовувалось за реберною плеврою, тобто кров з розрізу не могла вільно та в великому об`ємі надходити в плевральну порожнину, а просочувала м`які тканини навколо розрізу (які за своєю анатомічною будовою не могли вмістити великий її об`єм). Вказане призвело до виникнення пульсуючої гематоми та унеможливило виникнення гострої крововтрати, від якої смерть могла настати дуже швидко.

Викладене, а також дані лабораторних досліджень крові, які були проведені в Ріпкинській районній лікарні при поступленні ОСОБА_8 , дає змогу стверджувати, що в період часу з 09 години 12.08.2017 року до 15 години 12.08.2017 року він міг залишатися при свідомості та самостійно пересуватися.

У вказаний період часу ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в Ріпкинській ЦРЛ та Чернігівській обласній лікарні, де за ним, крім іншого, здійснювався динамічний нагляд. Стан потерпілого, відповідно до записів в «Медичних картах стаціонарного хворого» оцінювався лікарями як «середнього ступеню тяжкості». Вказане дозволяє стверджувати, що він з наявним у нього проникаючим пораненням грудної клітки залишався в свідомості (за винятком епізоду її втрати 13.08.2017 року о 19 годині 30 хвилин), та міг самостійно пересуватись, харчуватись та здійснювати фізіологічні відправлення.

Згідно результатів проведеного 18.08.2017 року в Чернігівській обласній лікарні КТ-дослідження органів грудної клітки, та даних лабораторних досліджень крові, у ОСОБА_8 було діагностовано ушкодження аорти, що є життєвим показником для проведення екстреного оперативного втручання.

Результати проведеної гістологічної експертизи шматочка аорти з ушкодженням, дають змогу однозначно виключити можливість виникнення розрізу аорти (з наступним утворенням гематоми) під час проведення оперативного втручання, оскільки, відповідно до отриманих даних, воно утворилось набагато раніше цього часу - 12.08.2017 року.

Відповідно до п. 4.9 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», при експертизі тілесних ушкоджень у висновках експерта повинні бути відображені: характер ушкодження з медичної точки зору, їх локалізація і властивості; вид знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені ушкодження; механізм виникнення ушкоджень; давність спричинення ушкоджень; ступінь тяжкості тілесних ушкоджень із зазначенням кваліфікаційної ознаки.

На поставлене запитання про вірогідність отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень грудної клітини внаслідок самопадіння з положення вертикально стоячи, з послідуючим ударом об кухонний ніж, який тримала в руці обвинувачена, стоячи позаду на відстані витягнутої руки, комісія експертів надала відповідь, що аналіз показань учасників або сторін кримінального провадження виходить за межі компетенції судово-медичної експертизи, і відповідно до п.4 ст.101 КПК України, п.2.8. «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи», в даному випадку експерт повинен відмовитись від відповіді на поставлене питання.

Вказане питання може бути вирішене судом, шляхом співставлення механізму утворення ушкоджень, що був встановлений судово-медичним експертом та запропонованого свідком, обвинуваченим або іншою особою.

Проникаюче колото-різане ушкодження грудної клітки є наслідком колюче-ріжучої дії твердого предмету, що має колюче-ріжучі властивості.

Проведеною експертизою не отримано достеменних даних за наявності у потерпілого ОСОБА_8 на момент отримання ним тілесних ушкоджень захворювань, які б могли вплинути на настання смерті. Її настання напряму зумовлено саме наслідками колото-різаного ушкодження грудної клітки з пошкодженням аорти.

В наданій для проведення комісійної судово-медичної експертизи медичній документації результати дослідження крові ОСОБА_8 на наявність в ній алкоголю - відсутні. Отже дані, які б дали змогу об`єктивно встановити як наявність алкогольного сп`яніння так і його ступінь, а також визначити можливий вплив на розвиток травматичних явищ у потерпілого - відсутні.

Об`єм медичної допомоги, що надавалась ОСОБА_8 , включно з проведеними лікуванням в строк з 12.08.2017 по 16.08.2017 року, відповідав встановленому йому діагнозу та лікувально-діагностичним можливостям КЛПЗ «Ріпкинська ЦРЛ».

Лікувально-діагностичні заходи, що були проведені ОСОБА_8 в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», дозволили вірно встановити діагноз та провести відповідне лікування.

Оперативне лікування, яке було проведено ОСОБА_8 в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» не мало протипоказань, було виконане за життєвими показаннями відразу після встановлення наявного ушкодження аорти. Воно було спрямоване на збереження життя пацієнта.

Несприятливий результат лікування хворого зумовлений тяжкістю та особливостями отриманої ним травми та об`єктивними труднощами в її лікуванні.

Єдиним методом лікування пошкодження аорти, що малось у ОСОБА_8 , є хірургічне втручання. Без проведення оперативного втручання настання смерті було невідворотним.

З дослідницької частини висновку комісійної СМЕ вбачається, що з урахуванням стану хворого і результатів комп`ютерної томографії грудної клітки ОСОБА_8 , яка була проведена 18.08.2017 року, та після отримання письмової згоди хворого, якого також 18.08.2017 року було письмово поінформовано про наслідки та ускладнення, операція була проведена.

В той же час, з історії хвороби № 13823 на ім`я ОСОБА_8 вбачається, що 17.08.2017 року йому було проведено ультразвукове дослідження органів черевної порожнини, 18.08.2017 року пацієнту проведено бронхоскопію і результати цих досліджень приєднано до історії хвороби.

За змістом записів лікарського консиліуму від 18.08.2017 року, при прийнятті рішення про оперативне втручання, враховувалась наявність результатів КТ грудної клітини за цю ж саму дату. Натомість, медична карта ОСОБА_8 взагалі не містить результатів КТ ОГК, в тому числі і за 18.08.2017 року, незважаючи на те, що про її наявність йдеться в показаннях свідка ОСОБА_28 та висновку комісійної СМЕ.

Крім того, в медичній карті відсутня письмова згода ОСОБА_8 на проведення операції за 18.08.2017 року, з роз`ясненням можливих наслідків і ускладнень, як про це зазначено у висновку комісійної СМЕ.

Медична карта містить заповнений і підписаний бланк інформованої добровільної згоди пацієнта на проведення діагностики, лікування, операції та знеболення, однак ця згода заповнена лікарем ОСОБА_36 і підписана пацієнтом ОСОБА_8 16.08.2017 року, тобто за два дні до виявлення у пацієнта підозри на наявність гематоми та за два дні до лікарського консиліуму, на якому було прийнято рішення про необхідність проведення операції.

Згідно роз`яснень судово-медичного експерта ОСОБА_37 наданих в судовому засіданні, він був доповідачем під час проведення комісійної СМЕ призначеної судом у справі про обвинувачення ОСОБА_6 , і комісією експертів досліджувалися матеріали кримінального провадження, медичні картки стаціонарного хворого, зразки отримані як під час первинної експертизи, а також під час ексгумації трупа потерпілого. Експерт підтвердив висновки комісійної експертизи від 18.10.2018 року, та відповідаючи на запитання суду пояснив, що оперативне втручання яке було проведене ОСОБА_8 18.08.2017 року в КЛПЗ «ЧОЛ» досягло поставленої мети, оскільки розріз аорти, підозра на який була виявлена за результатами КТ-дослідження органів грудної клітини, був виявлений та ушитий. При цьому експерт не виключав, що без проведення цієї операції ОСОБА_8 міг залишитися живим. Комісією експертів результати КТ-ОГК від 18.08.2017 року безпосередньо не досліджувалися у зв`язку з тим, що експерти дійшли висновку про достатність інших матеріалів для надання відповідей на запитання поставлены перед ними. Крім того, комісія не мала підстав сумніватися в повноті та достовірності результатів консиліуму проведеного 18.08.2017 року, під час якого було прийнято рішення про проведення операції ОСОБА_8 . Експертові відомо, що в медичній карті стаціонарного хворого ОСОБА_8 були відсутні матеріальні носії, на яких відображено результати КТ-дослідження грудної клітки пацієнта за 18.08.2017 року. З урахуванням даних протоколу операції від 18.08.2017 року експерту складно пояснити походження рідкої крові об`ємом 1 літр в лівій плевральній порожнині пацієнта. Стаж роботи ОСОБА_37 в галузі судово-медичної експертизи становить з 2001 року, і він не може пояснити різкої зміни стану пацієнта під час операції, з урахуванням даних про його здоров`я до початку операції. В своїй медичній практиці, а також в спеціалізованій літературі ОСОБА_38 не зустрічав випадків, коли під час ушкоджень аорти, аналогічних тим, яке було виявлене у ОСОБА_8 , потерпілий без надання йому невідкладної спеціалізованої допомоги відразу після поранення, залишався живим. Експертові також не відомі факти, щоб кров живої людини, поступово і повільно витікаючи з пошкодженої аорти, просякала оточуючі тканини і при цьому б не давала розвинутись масивній крововтраті, що давало б змогу потерпілій особі упродовж значного часу перебувати в задовільному стані. Письмову згоду ОСОБА_8 від 16.08.2017 року на проведення лікування, експерт розцінює як таку, що дана на проведення операції за життєвими показаннями внаслідок консиліуму, проведеного на два дні пізніше, тобто 18.08.2017 року.

Таким чином, сукупність показань свідків, матеріали медичних карт ОСОБА_8 та роз`ясненнями експертів викликають сумнів про прямі і безпосередні причини смерті цього пацієнта внаслідок отриманого ним поранення, а не подальшого проведення хворому лікування 18.08.2017 року із несприятливим наслідком.

З висновку медико-криміналістичної експертизи № 131 МК від 28.09.2017 року вбачається, що експерт не зміг надати відповіді на запитання чи могли утворитися тілесні ушкодження у ОСОБА_8 з використанням ножа промислового виготовлення, з довжиною клинка 140 мм. та його шириною від 11 до 18 мм., вилученого під час слідчого експеримента за участю підозрюваної ОСОБА_6 на території господарства АДРЕСА_2 .

Відсутність результату медико-криміналістичної експертизи обумовлена тим, що для надання відповіді на поставлене слідчим запитання не було надано клапоть шкіри від трупа ОСОБА_8 з метою проведення експериментальних досліджень.

При цьому, в матеріалах справи взагалі відсутній протокол огляду ножа, який сторона обвинувачення вважає знаряддям вчинення злочину.

З висновку судової імунологічної експертизи № 560 від 26.09.2017 року вбачається, що в слідах на фрагменті килима вилученого під час слідчого експеримента на місці події в будинку АДРЕСА_2 , виявлено кров людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_8 .

З повідомлення Горностаївської сільської ради Ріпкинського району від 07.09.2017 року вбачається, що виконком сільської ради не володіє відомостями щодо будинку АДРЕСА_5 . За даними житлового фонду сільської ради такий будинок на території с.Чижівка не значиться.

Повідомленням Горностаївської сільської ради від 18.10.2017 року підтверджується, що згідно даних погосподарського обліку головою домогосподарства АДРЕСА_2 являється ОСОБА_39 , місце проживання якої, зареєстровано у вказаному домоволодінні.

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не були зареєстровані за вказаною вище адресою і не перебували на обліку як такі, що там фактично проживають.

Згідно протоколу від 23.08.2017 року слідчий Ріпкинського ВП в присутності підозрюваної, захисника, прокурора та статиста проводили слідчий експеримент в будинку АДРЕСА_5 . Під час вказаної процесуальної дії підозрювана розповідала про події, які мали місце 12.08.2017 року, а в приміщенні були вилучені кухонний ніж та виріз килиму з речовиною бурого кольору схожою на кров.

Суд констатує, що слідчий експеримент проводився за неіснуючою адресою, без участі законного володільця житлового приміщення, а документом який сторона обвинувачення розцінює як письмову згоду на проведення цієї дії, є фотокопія заяви від 22.08.2017 року, засвідчена прокурором від імені жительки с.Трипілля Обухівського району Київської області ОСОБА_40 , про надання дозволу на проведення слідчих дій саме в будинку АДРЕСА_5 .

При цьому прокурор ускладнився пояснити, яким чином було отримано дозвіл на проведення слідчих дій в будинку, якого юридично не існує, він не зміг представити оригінал заяви від імені ОСОБА_40 та пояснив, що в матеріалах кримінального провадження оригінал заяви відсутній.

Частиною 1 ст.240 КПК України передбачено, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Разом з цим ч.5 ст.240 КПК України визначено, що слідчий експеримент, який проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.
Слідчий не звертався до суду з клопотанням про надання доступу до житла, з метою проведення слідчого експеримента.
Підстав, передбачених ч.3 ст.233 КПК, для проникнення до житла без ухвали слідчого судді або без дозволу законного володільця цього майна в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, слідчий експеримент 23.08.2017 року було проведено з порушенням вимог ч.1 ст.233 та ч.5 ст.240 КПК України, тобто незаконно, і здобуті в результаті вказаної процесуальної дії докази, а саме показання підозрюваної, вилучення ножа та вирізу з килима зі слідами схожими на кров, суд в силу ч.2 ст.87, ст.89 КПК України, зобов`язаний визнати недопустимими.
З дослідженого в судовому засіданні протоколу і запису до протоколу аудіо-відеоконтролю від 07.09.2017 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду, вбачається, що 23-24.08.2017 року, перебуваючи у службовому приміщенні Ріпкинського відділення поліції, ОСОБА_6 повідомляла співрозмовниці про те, що вона з необережності, на фоні триваючого конфлікту з чоловіком, який її бив, нанесла останньому удар ножем, однак яким чином це зробила - не пам`ятає.
Сторони обвинувачення та захисту не заявляли суду клопотань про призначення психолого-психіатричної експертизи, з метою перевірки тверджень ОСОБА_6 про перебування її у стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, зокрема систематичним публічним приниженням і знущанням, в тому числі на момент вчинення діяння, яке інкримінується обвинуваченій.
Покази обвинуваченої та потерпілої про неодноразове притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, в тому числі за насильство в сім`ї на період проживання в Чернігівському районі, стороною обвинувачення також не перевірялись.
В той же час, записами у трудовій книжці ОСОБА_8 підтверджено, що упродовж 2011-2013 років він, працюючи в ТОВ «Авангард ім.Скачка І.І.» Чернігівського району, не виконував встановленого мінімуму трудоднів, а 07.08.2014 року був звільнений на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, тобто за появу на роботі в нетверезому стані.
Довідкою Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області підтверджується, що на період проживання в Ріпкинському районі, а саме 10.04.2017 року, ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст.175-1, 178 КУпАП.
З виписки-епікризу № 5708 виданої КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» вбачається, що 04.04.2005 року внаслідок отримання ОСОБА_8 побутової травми йому в терміновому порядку було проведено кістково-пластичну трепанацію черепа з видаленням субдуральної гематоми та заборонено вживати алкоголь.
Згідно відміток у паспорті обвинуваченої, шлюб з потерпілим вона уклала в Іванівській сільській раді 28.10.1978 року, а зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_6 є будинок АДРЕСА_3 .
Таким чином, сукупність вказаних відомостей, які отримані з офіційних джерел, узгоджується з показаннями обвинуваченої та потерпілої про спосіб життя, та схильність до аморальної і протиправної поведінки ОСОБА_8 , насамперед по відношенню до своєї дружини.
Обвинувачена за місцем реєстрації характеризується позитивно, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, проживає разом з донькою та п`ятьма онуками, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй діяння.
Частинами 1, 2 ст.91 КПК України передбачено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають час, місце, спосіб вчинення правопорушення, винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Вказані вимоги закону органом досудового розслідування не дотримані.
За версією сторони обвинувачення 12.08.2017 року ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в будинку за місцем проживання, на грунті особистих неприязних відносин, умисно нанесла своєму чоловікові один удар ножем в область грудної клітки, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, від яких потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення є неконкретним, грунтується на припущеннях та позбавляє особу, якій воно пред`явлено, здійснювати ефективний захист і, всупереч вимогам ч.2 ст.17 КПК України, покладає тягар доведення своєї невинуватості на саму обвинувачену.
Так, частиною 2 ст.121 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_6 , відповідальність встановлено за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Разом з цим, поза увагою сторони обвинувачення залишилися обставини, доказування які згідно ст.91 КПК України, покладається на слідчого і прокурора, зокрема спосіб вчинення правопорушення, форма вини, мотиви, час і мета вчинення злочину.
В пред`явленому ОСОБА_6 обвинуваченні не зазначена мета вчинення нею кримінального правопорушення, стан і поведінка потерпілого, які передували отриманню ним тілесних ушкоджень, не відображено характеристику знаряддя вчинення злочину, замовчано той факт, що потерпілий помер у лікувальному закладі м.Чернігова після або під час хірургічного втручання. Безпосередня причина смерті ОСОБА_8 , а саме гостра легенево-серцева недостатність, яка була викликана масивною крововтратою, в пред`явленому обвинуваченні також не знайшла свого відображення.
Час вчинення злочину, а саме 09 година 12.07.2017 року, об`єктивно спростовується показами свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , за твердженнями яких тілесні ушкодження у ОСОБА_8 утворилися не раніше ніж після 10 години.
Сторона обвинувачення під час судового розгляду не заявляла клопотань про перевірку або уточнення фактичних обставин справи, з метою усунення неповноти досудового розслідування, шляхом надання судових доручень, в порядку, визначеному ч.3 ст.333 КПК України, а прокурор не скористався своїм правом змінити обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 з урахуванням даних отриманих як з показів самої обвинуваченої, так і з показів потерпілої, свідків, експертів, а також результатів негласних слідчо-оперативних дій.
Особисті неприязні відносини між сторонами, як мотив дій ОСОБА_6 , суд розцінює виключно як припущення у зв`язку з тим, поведінка обвинуваченої того дня, в тому числі згідно показань свідків обвинувачення, не вказувала на неприязнь зі сторони обвинуваченої по відношенню до потерпілого.
У відповідності до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 2 ст.17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_8 в період часу з 12.08.2017 року по 18.08.2017 року, маючи реальну можливість і не будучи підданим будь-чийому впливу чи примусу, не звертався до правоохоронних органів із заявами або повідомленнями про скоєння щодо нього злочину, в тому числі дружиною.
Викладене підтверджується письмовими поясненнями, отриманими від ОСОБА_8 12.08.2017 року начальником СРПП № 1 Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області про те, що ножове поранення потерпілий отримав випадково, під час святкування дня народження. При цьому ОСОБА_8 вказував на непричетність інших осіб до його травмування.
Крім того, з показань працівників торакального відділення КЛПЗ «ЧОЛ» ОСОБА_28 , ОСОБА_30 і ОСОБА_29 слідує, що працівники Ріпкинського ВП відвідували ОСОБА_8 в медичному закладі ще до проведення операції останньому, тобто в той час коли пацієнт був доступний продуктивному контакту.
Разом з цим, протоколів допиту потерпілого або інших процесуальних документів складених за участі ОСОБА_8 стороною обвинувачення в розпорядження суду не надано.
Невжиття органом досудового розслідування упродовж тривалого часу передбачених кримінально-процесуальним законом заходів щодо перевірки обставин, за яких ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, підтверджується наявними у справі документами.
Так, згідно рапорта чергового по Ріпкинському ВП, зареєстрованого о 14 годині 31 хвилині 12.08.2017 року, до відділення поліції надходило повідомлення медичної сестри Ріпкинської ЦРЛ про доставлення до приймального відділення ОСОБА_8 , у якого мались тілесні ушкодження.
В цьому ж рапорті міститься відмітка про здійснення повідомлення за даним фактом т.в.о. начальника відділення поліції та направлення до лікувального закладу слідчо-оперативної групи.
Наявним у справі другим рапортом чергового по Ріпкинському ВП зареєстрованим 16.08.2017 року о 14 годині 28 хвилин підтверджується, що того дня до травматологічного відділення Чернігівської обласної лікарні з проникаючим ножовим пораненням грудної клітки і пневмотораксом, був доставлений житель с.Чижівка ОСОБА_8 , який повідомив, що травму він отримав об 11 годині 12.08.2017 року, але не пояснив за яких обставин.
В даному рапорті також мається відмітка чергового про доповідь начальнику слідчого відділення поліції та направлення на місце події слідчо-оперативної групи.
Матеріалами справи однозначно підтверджується, що кримінальне провадження було розпочато через сім діб після отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та лише після настання його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому відомості до ЄРДР по факту смерті було внесено двома різними органами досудового розслідування, за інформацією отриманою з різних джерел та з різною правовою кваліфікацією.
Суд враховує, що після отримання потерплим тілесних ушкоджень ОСОБА_6 вжила всіх залежних від неї заходів щодо забезпечення надання потерпілому екстреної медичної допомоги та в подальшому, за власний рахунок, оплачувала лікування чоловіка, а її прямий чи опосередкований умисел на заподіяння чоловіку тілесних ушкоджень не доведено.
Заявлене прокурором клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає з тих підстав, що воно мотивоване виключно фактом проживання ОСОБА_6 на території іншого району.
Будь-яких ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для обрання найсуворішого із запобіжних заходів стосовно ОСОБА_6 , котра є особою похилого віку, раніше не притягувалася до кримінальної і адміністративної відповідальності, належним чином виконувала покладені на неї процесуальні обов`язки, прокурор не навів і належним чином не обгрунтував.
Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.
Речовими доказами необхідно розпорядитись в порядку, визначеному ст.100 КПК України.
Керуючись п.3 ч.1 ст.284, ст.ст.370, 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - виправдати, у зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненні злочину.
В задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Визнати документами та залишити в матеріалах кримінального провадження виписку-епікриз № 5708 Чернігівської обласної лікарні за період з 04.04.2005 року по 21.04.2005 року на ім`я ОСОБА_8 ; копію трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 ; копію постанови за серпень 2017 року, отриману з Чернігівського обласного бюро СМЕ; копію медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 № 3258 отриману з КЗ «Ріпкинська ЦРЛ»; довідку Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 23.01.2018 року про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності.
Медичну карту стаціонарного хворого № 3258 на ім`я ОСОБА_8 , після набрання вироком чинності, повернути до КЗ «Ріпкинська ЦРЛ».
Медичну карту стаціонарного хворого № 12823 на ім`я ОСОБА_8 , після набрання вироком чинності, повернути до КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня».
Оптичний носій та карту пам`яті до протоколу НСРД від 07.09.2017 року та 3 оптичні носії з відеозаписом до протоколу ексгумації трупа ОСОБА_8 - залишити в матеріалах справи.
Речові докази - фрагмент килимової доріжки зі слідами речовини бурого кольору та кухонний ніж, після набрання вироком чинності, знищити.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.
На вирок може бути подано апеляцію до Чернігівського апеляційного суду, через Ріпкинський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1