Дата документу 09.04.2019 Справа № 554/1075/19
Провадження 1-кс/554/3797/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представник заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на про постанову слідчого Територіального управління ДБР у м.Полтаві щодо про відмову у визнанні потерпілим,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 00000030 від 14.01.2019 року за ч. 3 ст. 286 КК, просить постанову слідчого скасувати та зобов`язати визнати його потерпілим. У скарзі заявник посилається на те, що 12.02.2019 року він звернувся з заявою про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні. 04.03.2019 року простою поштовою кореспонденцією він отримав постанову слідчого про відмову у задоволенні його клопотання, а тому строк оскарження постанови слідчого не пропустив. Вказував на те, що постанова слідчого є не мотивованою, а тому відмова у визнанні його потерпілим є незаконною.

У судовому засіданні представник заявника просив скаргу задовольнити, оскільки постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою. Крім того, позбавлення заявника статусу жертви позбавляє його можливості приймати участь в ході розслідування, заявляти клопотання, ініціювати проведення слідчих та процесуальних дій, знайомитися з матеріалами провадження, впливати на здійснення ефективного досудового розслідування.

Слідчий СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, не з`явився, просив у задоволенні скарги про визнання заявника ОСОБА_4 потерпілим відмовити у зв`язку з передчасністю такого рішення, оскільки на даний час призначено проведення судово-автотехнічних, судово-транспортно-трасологічних експертиз.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги приходжу до такого.

Судом встановлено, що ТУ ДБ, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 00000030 від за ч. 3 ст. 286 КК України.

14.01.2019 о 7 год. 30 хв. в районі 548 км + 600 м автодороги «Київ-Харків-Довжанський» в результаті зіткнення автомобіля «Хюндай Акцент», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та мікроавтобуса «Рено Мастер», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 чотири особи загинуло на місці, дев`ять осіб госпіталізовано в різні лікувальні заклади. У результаті ДТП водій ОСОБА_6 також загинув (а.с. 8).

12.02.2019 року ОСОБА_4 батько ОСОБА_6 (а.с. 7) звернувся із заявою до слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 із заявою про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого.

26.02.2019 року слідчим Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про визнання потерпілим. Вказана постанова мотивована тим, що на даний час у кримінальному провадженні проводяться судово-автотехнічна та судово-транспортно-трасологічна експертизи, а тому рішення про визнання потерпілим батька водія автомобіля «Хюндай Акцент», д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_6 ОСОБА_4 є передчасним.

Статтею 303 КПК України визначені, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою (п. 5).

Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. Крім того, неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Проаналізувавши постанову слідчого від 26.02.2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про залучення його потерпілим, приходжу до висновку, що вказана постанова є неналежно мотивована.

Крім того, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість постанови слідчого про відмову у визнанні особи потерпілою, враховує прецеденту практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Шевченко проти України» від 04.04.2006 року, згідно якого «…ненадання … статусу жертви суперечить звичайній практиці відповідно до національного законодавства та є неприйнятним, оскільки він був позбавлений можливості приймати участь у ході розслідування (див. рішення у справі Trubnikov v.Russia, N 49790/99, п. 93, від 5 липня 2005 року). Незважаючи на те, що певні слідчі дії були здійснені за скаргами заявника до вищестоячого прокурора, він був позбавлений у доступі до матеріалів справи. Його ніколи не повідомляли або не обговорювали з ним можливі докази або запропонованих свідків... Таким чином, він не міг ставити питання експертам або оскаржувати їх висновки. Заявник не отримував жодної інформації про хід слідства…»

Отже, враховуючи вищевикладене, а також з метою виконання позитивного зобов`язання Держави, передбаченого Європейською конвенцією з прав людини, щодо обов`язку України забезпечити ефективне та своєчасне розслідування з достатньою прозорістю та захист інтересів найближчого родича батька загиблого у ДТП ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить про висновку про необхідність скасування постанови слідчого від 26.02.2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про визнання його потерпілим та зобов`язання слідчого вручити ОСОБА_4 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 55, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 26.02.2019 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 26.02.2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим.

Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 13.25 год. 12.04.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1