ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/137/19 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Біленьке Запорізького району Запорізької області одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обіймаючого посаду старшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 24 березня 2019 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор у кримінальному провадженні начальник відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 .
Клопотання обґрунтовано тим, що наказом виконуючого обов`язки начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області від 04.09.2014 № 227 о/с ОСОБА_8 призначено на посаду інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)».

Наказом начальника ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» від 27.08.2018 № 160/ ОС-18 ОСОБА_8 переведено на посаду старшого інспектора відділу нагляду і безпеки вказаної державної установи.

Відповідно до посадової інструкції № 17 інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», затвердженої 01.07.2017 та посадової інструкції № 16 старшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», затвердженої 27.08.2018, ОСОБА_8 під час виконання своїх професійних обов`язків виконує наступні завдання та обов`язки:

*проводить розслідування заборонених стосунків працівників з засудженими та інші канали надходження до установи заборонених речей;

*здійснює вибіркові обшуки разом з працівниками оперативного відділу і молодшими інспекторами на охороняємому об`єкті;

*організовує проведення та керування обшуком засуджених, які повертаються з робот, і слідкує за тим, щоб у житлову зону не проникли заборонені предмети.

Відповідно до п. 3 розділу III Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 № 2186/5, який діяв до 14.09.2018, та п. З розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, який діє на теперішній час засудженим забороняється:

- придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено, до яких входять предмети, вироби та речовини, вилучені з цивільного обігу, а також мобільні телефони, зарядні пристрої до них, SIM-картки тощо.

*вживати спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби;

*мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені переліком.

Відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 ОСОБА_8 є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 22 вказаного закону ОСОБА_8 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Ураховуючи положення ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та п. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_8 є службовою особою правоохоронного органу.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 у відповідний проміжок часу, перебуваючи на посадах інспектора та старшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», з метою одержання неправомірної вигоди для себе від засуджених, з використанням свого службового становища, побудував злочинну схему незаконного пронесення на територію ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» для засуджених заборонених предметів з отриманням за це грошової винагороди.

З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_8 26.05.2018 у вечірній час доби вступив у позаслужбові стосунки із засудженим ОСОБА_10 , який відбуває покарання у вказаній колонії. ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_10 передавати йому неправомірну вигоду за пронесення на територію установи для останнього заборонених предметів. За досягнутою домовленістю ОСОБА_10 через близьких та знайомих йому осіб, які знаходяться поза межами колонії, повинен забезпечити надходження до відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», розташованого в с. Біленьке Запорізького району, необхідних йому заборонених предметів. У подальшому ОСОБА_8 з використанням свого службового становища та наданої влади інспектора колонії забезпечить пронесення вказаних заборонених предметів на територію ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», передання їх ОСОБА_10 , не вживатиме заходів щодо їх виявлення та вилучення, а також не повідомлятиме про їх зберігання засудженим ОСОБА_10 іншим службовим особами установи виконання покарань.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, за досягнутою раніше із ОСОБА_10 домовленістю, 05.06.2018 о 15 год. 40 хв. ОСОБА_8 , знаходячись у відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», розташованому за адресою: Запорізький район, с. Біленьке, вул. Центральна, 2Б, отримав на своє ім`я посилку від ОСОБА_11 , матері засудженого ОСОБА_10 , у якій знаходився мобільний телефон марки «Lenovo» білого кольору, з метою подальшого пронесення на території установи виконання покарань та передання вказаного забороненого предмету ОСОБА_10 , про що у подальшому повідомив засудженому.

Продовжуючи свій злочинний умисел, у невстановленому слідством місці, 05.06.2018 у період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 10 хв., ОСОБА_8 одержав від засудженого ОСОБА_10 , шляхом грошового переказу з використанням послуг мобільного оператора «Київстар», неправомірну вигоду за пронесення на охоронювану територію установи виконання покарання та передачу йому мобільного телефону в розмірі 500 гривень, які частинами за вказаний період часу були зараховані на його номер мобільного телефону НОМЕР_1 . Вказану грошову суму 06.06.2018 о 10 год. 20 хв., у невстановленому слідством місці, за допомогою послуг мобільного оператора «Київстар» та AT КБ «Приватбанк», ОСОБА_8 перерахував на свою банківську картку AT КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 .

У подальшому, згідно укладеної раніше домовленості, 06.06.2018 о 13 год. 40 хв. ОСОБА_8 діючи всупереч інтересам служби, використовуючи своє службове становище, знаходячись у місці позбавлення волі ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» передав ОСОБА_10 отриманий ним раніше у відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», розташованому за адресою: Запорізький район, с. Біленьке, вул. Центральна, 2Б, у посилці від ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Lenovo».

Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_8 діючи умисно, із корисливих мотивів, знаходячись у місці позбавлення волі ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», у невстановлений слідством час запропонував пронести на територію установи виконання покарань для засудженого ОСОБА_10 психотропні речовини та мобільний телефон. За досягнутою домовленістю ОСОБА_10 повинен був в якості неправомірної вигоди перерахувати на картковий рахунок ОСОБА_8 у AT КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_2 , грошові кошти у розмірі 3000 гривень, з розрахунку 2500 гривень за наркотичні засоби та 500 гривень за мобільний телефон.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, за досягнутою раніше із ОСОБА_10 домовленістю, у невстановлений слідством час, ОСОБА_8 , знаходячи у відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: Запорізький район, с. Біленьке, вул. Центральна, 2Б, отримав на своє ім`я посилку від невстановленої слідством особи із мобільним телефоном марки «Samsung» в корпусі чорно-сірого кольору та 6 пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку судової хімічної експертизи від 26.11.2018 № 7-1923 є небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - амфетаміном, із загальною масою 0,6936 г в перерахунку на основу.

23.08.2018 о 16 год. 28 хв. у відділенні AT КБ «Приватбанк», розташованій за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 86, за попередньою домовленістю із ОСОБА_10 на банківську картку AT КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 за номером НОМЕР_2 , у якості неправомірної вигоди за пронесення на територію установи виконання покарань та передання засудженому ОСОБА_10 психотропної речовини та мобільного телефону, перераховано грошові кошти в розмірі 3000 гривень, з розрахунку 2500 гривень за психотропну речовину та 500 гривень за мобільний телефон.

З метою виконання укладеної раніше домовленості 03.09.2018 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_8 діючи всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, знаходячись у місці позбавлення волі ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» передав ОСОБА_10 отримані ним раніше 6 пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку судової хімічної експертизи від 26.11.2018 № 7-1923 є небезпечною психотропною речовиною амфетаміном, обіг якої заборонено, із загальною масою 0,6936 г в перерахунку на основу.

У подальшому 28.09.2018 близько о 14 год. 00 хв. ОСОБА_8 , діючи всупереч інтересам служби, знаходячись у місці позбавлення волі ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», передав ОСОБА_10 отриманий ним раніше мобільний телефон марки «Samsung» в корпусі чорно-сірого кольору.

Крім того, інспектор відділу нагляду і безпеки ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» ОСОБА_8 , діючи із корисливих мотивів, маючи умисел на придбання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, знаходячись у місці позбавлення волі ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», у невстановлений слідством час запропонував пронести на територію колонії та передати засудженому ОСОБА_10 психотропну речовину. За досягненною домовленістю ОСОБА_10 повинен був перерахувати на розрахунковий рахунок ОСОБА_12 , відкритий у AT КБ «Приватбанк», за номером банківської картки НОМЕР_2 , грошові кошти у розмірі 2500 гривень.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, за досягненою раніше із ОСОБА_10 домовленістю, у невстановлений слідством час, ОСОБА_13 , знаходячись у відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта», розташованому за адресою: Запорізький район, с. Біленьке, вул. Центральна, 2Б, отримав на своє ім`я посилку від невстановленої слідством особи, у якій, серед іншого, знаходились 6 пакетів психотропної речовини, обіг якої заборонено - амфетамін.

У подальшому, у невстановлений слідством час та спосіб ОСОБА_8 переніс вказану речовину до ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)».

23.08.2018 о 16 год. 28 хв. у відділенні AT КБ «Приватбанк», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 86, за попередньою домовленістю із ОСОБА_10 на картковий рахунок AT КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 за номером НОМЕР_2 , перераховано грошові кошти в розмірі 2500 за пронесення на територію колонії вищезазначеної психотропної речовини, обіг якої заборонено.

З метою виконання укладеної раніше домовленості 03.09.2018 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_8 , діючи всупереч інтересам служби, знаходячись у місці позбавлення волі ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», достовірно знаючи, що у пакунках, які він проніс на територію установи виконання покарань перебуває психотропна речовина, обіг якої заборонено, діючи умисно, з корисливих мотивів, за винагороду у сумі 2500 грн. незаконно збув ОСОБА_10 6 пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку судової хімічної експертизи від 26.11.2018 № 7-1923 є небезпечною психотропною речовиною амфетаміном, обіг якої заборонено, із загальною масою 0,6936 г в перерахунку на основу.

Крім того, ОСОБА_8 діючи умисно із корисливих мотивів, знаходячись у місці позбавлення волі ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», у невстановлений слідством час повторно запропонував пронести на територію колонії для засудженого ОСОБА_10 наркотичні засоби. За досягненною домовленістю ОСОБА_10 повинен був в якості неправомірної вигоди перерахувати на картковий рахунок AT КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 за номером НОМЕР_2 , грошові кошти у розмірі 3000 гривень.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, за досягненою раніше із ОСОБА_10 домовленістю, 19.11.2018 о 17 год. 08 хв., ОСОБА_8 , знаходячись у відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта», розташованому за адресою: Запорізький район, с. Біленьке, вул. Центральна, 2Б, отримав на своє ім`я посилку від невстановленої слідством особи 6 пакетів психотропної речовини, обіг якої заборонено законом - амфетамін.

17.11.2018 об 11 год. 46 хв. у банківській установі AT КБ «Приватбанк», розташованій за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 86, на розрахунковий рахунок вказаної банківської установи за номером картки НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_8 перераховано грошові кошти в розмірі 1500 гривень за передання засудженому ОСОБА_10 вищенаведених 6 пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору.

З метою виконання укладеної раніше домовленості 21.11.2018 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_8 , діючи всупереч інтересам служби, знаходячись у місці позбавлення волі ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», передав ОСОБА_10 отримані ним раніше 6 пакетів психотропної речовини, обіг якої заборонено законом -амфетамін.

28.11.2018 об 09 год. 07 хв. у відділенні AT КБ «Приватбанк», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 86, на картковий рахунок AT КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 за номером НОМЕР_2 , перераховано другу частину неправомірної вигоди у розмірі 1500 гривень за отримання 21.11.2018 засудженим ОСОБА_10 6 пакетів психотропної речовини, обіг якої заборонено законом - амфетамін.

28.11.2018 року о 17 годині 27 хвилин у адміністративній будівлі ДУ «Біленьківська виправна колонія» затримано ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України.

29.11.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2018 року у відношенні ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.01.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2019 року строк досудового розслідування продовжено до 28.03.2019 року.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, в тому числі, необхідно виконати ухвали слідчого судді від 26.12.2018 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації ТОВ «Нова Пошта», від 03.01.2019 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації ПрАТ «Київстар», від 03.01.2019 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації АТ КБ «Приватбанк», долучити до матеріалів кримінального провадження результати негласних слідчих дій, після зняття з них грифу таємно, за результатами виконання ухвал слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, допитати як свідків осіб, які можуть вказати про обставини вчинення ОСОБА_8 інкримінованих злочинів, а також зазначаючи, що передбачені ст. 177 КПК України ризики не зменшилися, прокурор просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 2 місяці.

Зазначене клопотання слідчим суддею було задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_7 зазначає, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 18 січня 2019 року містить аналогічні обставини на підтвердження особливої складності провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені у клопотанні як припущення про те, що:

- ОСОБА_8 може укрити сліди вчиненого кримінального правопорушення, у тому числі шляхом залякування свідків, які є засудженими (без зазначення яких слідів, чого, а також фамілій свідків);

- усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, він може умисно переховуватись від органів досудового розслідування, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі;

*чинити тиск на понятих, які мешкають в селі Біленьке;

- знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зазначені припущення, по-перше нічим не підтверджені, відсутні будь які відомості навіть про спробу щось приховати, або намір переховуватись.

ОСОБА_8 має сім`ю у складі дружини та двох дітей 2003 та 2017 року народження, які є його утриманцями, що виключає будь-який ризик навіть спроб переховуватись, через міцні соціальні зв`язки.

Слідчий суддя формально перелічив в ухвалі відомості про обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, не надавши їм будь якої оцінки, в порушення вимог ст.178 КПК України,

Ухвала містить відомості, які суперечать доказам, дослідженим під час судового засідання, а саме: відомості про те, що ОСОБА_8 не одружений, тоді як в матеріалах справи наявна довідка про склад сім`ї, у якій містяться відомості про дружину ОСОБА_8 , також слідчий суддя урахував докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, тоді як матеріали клопотання не містять жодного документу, виконаного слідчим.

Судом встановлено, що матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час продовжують існувати, проте не зазначено які.

Судом, в порушення вимог ст. 22 КПК України, взагалі не надано оцінки доказам, наданим стороною захисту під час судового розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відомості про їх дослідження не містяться в ухвалі, як і відомості наданого суду заперечення.

Задовольняючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та залишаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, суд не врахував, що застава в сумі 140 960 грн. - є для ОСОБА_8 завідомо не помірною, проте суд продовжив ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, на умовах, встановлених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2018 року.

Судом не враховано, що на час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 останнього відсторонено від посади, чим усунуто будь які ризики на здійснення впливу на свідків, які є працівниками колонії, та (або) особами, які відбувають покарання.

Проведенням обшуків за місцем роботи, проживання та автомобілі в повній мірі було забезпечено фіксування обставин, які об`єктивно свідчать про стан подій і виключають можливість переховувати те, про що нікому не відомо (будь яку із речей чи документів).

Таким чином, єдиною підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначеною в клопотанні прокурора - є тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_8 .

Відповідно до роз`яснень ВССУ, викладених у п.18 Листа від 04.04.2013р. №511-550/0/4-13, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02. 2011 року-2).

Тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Слоев проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Єдиною підставою, викладеною у клопотанні прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у максимальному розмірі є тяжкість злочину за ч. 2 ст. 307 КК України, яка передбачає мінімальне покарання у виді позбавлення волі строком від 6 років з конфіскацією всього належного ОСОБА_8 на праві власності майна, як підстава необхідності визначення максимального розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчинені тяжкого злочину визначається від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В той же час, прокурор, визначивши заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів мінімальної заробітної плати, не навів в своєму клопотанні жодної підстави, яку він вважає такою, що є підставою для визначення такого розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В матеріалах справи відсутні жодні докази того, що існують обставини, які є виключними підставами для визначення слідчим суддею застави саме в розмірі 147280 грн.

З огляду на зазначені вище обставини, адвокат ОСОБА_7 просить зменшити суму застави до мінімальної, передбаченої ч.5 п.2 ст.182 КПК України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб .

Будь-якої інформації щодо майнового стану підозрюваного, який надає можливість встановлення застави, який визначений в ухвалі слідчого судді, окрім вищевказаних даних про його особу, не міститься, і прокурор суду не надав.

Таким чином досліджені в судовому засіданні докази суперечать висновкам, зробленим судом, що свідчить про формальний підхід до їх дослідження та оцінки, а тому є необґрунтованим та не вмотивованим.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.
Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали, захисник підозрюваного посилається на те, що 24.01.2019 року в судовому засіданні була оголошена вступна те резолютивна частина ухвали. Повний текст ухвали він отримав 29.01.2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Через відсутність повного тексту ухвали в нього не було можливості встановити підстави для оскарження цього рішення.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.
Заслухавши доповідь судді; думку захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і наполягала на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За змістом ст. 199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні прокурора підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, вислухана думка прокурора, захисника та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що дані, наведені у клопотанні прокурора та у доданих до цього клопотання документах, свідчать про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі доводи є обґрунтованими, ризики не зменшилися та продовжують існувати на даний час.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника з приводу відсутності ризиків для кримінального провадження в разі застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_8 на цей час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, пов`язаного із незаконним збутом психотропних речовин, а також тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України і вважає, що негативні наслідки у вигляді суворого покарання у майбутньому для підозрюваного можуть стати підставою для його переховування від органу досудового розслідування та суду, незважаючи на наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

При цьому, враховуючи у відповідності до вимог ст. 178 КПК України позитивні дані про особу підозрюваного, колегія суддів зауважує, що фактичні обставини вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень вказують на перевагу суспільного інтересу у ефективному проведенні досудового розслідування над особистою свободою.

Згідно матеріалів кримінального провадження на цей час органом досудового розслідування не встановлено всі обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, тому, на переконання колегії суддів, перебуваючи на волі, він зможе впливати на свідків, вжити інших заходів, направлених на перешкоджанню досудовому розслідуванню.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, конкретні обставини цих правопорушень, та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному, але в межах строку досудового розслідування.

Крім того, колегія суддів бере до уваги ті обставини, про які зазначено у клопотанні прокурора, а саме те, що на час звернення з клопотанням неможливо було завершити досудове розслідування через необхідність виконати ряд процесуальних та слідчих дій.

З врахуванням фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та відомостей про особу підозрюваного, визначений слідчим суддею розмір застави, який передбачено п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, є необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у разі її внесення і він не виходить за межі, встановлені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Підстав для зменшення розміру застави, з врахуванням обставин кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_8 , та встановлених ризиків, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками слідчого судді та вважає, що доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі, правильність цих висновків не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити захиснику підозрюваного ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2019 року про продовження строку тримання під вартою до 24 березня 2019 року включно, стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3