Справа № 629/1119/17
Провадження № 1-кп/629/31/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003142, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,
- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

27 листопаду 2016 року близько 02:00 год. ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 незаконно проник на територію Лозівської філії ПП ТБ «Компанія БІР», розташованого за вищевказаною адресою. Знаходячись за даною адресою, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляд заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом злому вхідної двері проник до приміщення офісу вказаного підприємства, звідки таємно викрав два ноутбуки марки «Dell» моделі «Inspiron 3541» загальною вартістю 13000 грн. та грошові кошти в сумі 49589 грн. 05 коп.
Після скоєння даного кримінального правопорушення ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток ПП ТБ «Компанія БІР» на суму 62589 грн. 05 коп.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному ним злочині. Також пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме: 27.11.2016 року вночі він шляхом злому вхідної двері проник до приміщення офісу Лозівської філії ПП ТБ «Компанія БІР» за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Польова, буд. 18, звідки таємно викрав два ноутбуки та грошові кошти, в сумі, яка вказана в обвинувальному акті. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Що стосується цивільного позову, то він його не визнає.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає правильними та ,достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позицій обвинуваченого, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має середню освіту, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обвинувачений ОСОБА_3 з`явився для участі у підготовці досудової доповіді.

Оцінка виявила середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення. Небезпека характеризується середньою ймовірністю спричинити певні негативні наслідки або збитки для суспільства або окремих осіб.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. У разі призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання не пов`язаного з позбавлення волі, доцільно застосувати наступні заходи: контроль за поведінкою за місцем проживання особи; працевлаштування.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладення на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не обирався.

Представником цивільного позивача заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 відшкодування матеріальних збитків в сумі 178808 гривень 93 копійки, однак представник цивільного позивача не надав належних та допустимих доказів на підтвердження понесених потерпілим збитків, тому суд вважає, цивільний позов слід залишити без розгляду, роз`яснивши представнику цивільного позивача право звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової експертизи.

Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 грудня 2016 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області був накладений арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 39082 (тридцять дев`ять тисяч вісімдесят дві) гривні, куртку чоловічу зимову чорного кольору, черевики зимові чорного кольору, лом металевий, ключі у кількості 43 штук, рюкзак чорного кольору.
В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та піддати його покаранню у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов представника Приватного підприємства «Торгівельний будинок «Компанія БІР» залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (УК Слобідсь/мХар/Слобідськи/24060300, р/р 0005, Казначейство України (ЕАП), код банку 37999680, МФО 899998, код доходів 24060300) судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 6578 від 23.12.2016 року в розмірі 175 гривень 92 копійки.

Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.12.2016 року, а саме: грошові кошти в сумі 39082 (тридцять дев`ять тисяч вісімдесят дві) гривні, куртку чоловічу зимову чорного кольору, черевики зимові чорного кольору, лом металевий, ключі у кількості 43 штук, рюкзак чорного кольору.
Речові докази по справі:

- два ноутбуки DELL, грошові кошти в сумі 589 грн. 05 коп., грошові кошти в сумі 38493 (тридцять вісім тисяч чотириста дев`яносто три) грн., які належать потерпілому ПП «ТБ «Компанія БІР» та передані представнику потерпілого ОСОБА_6 залишити потерпілому;

- автомобіль ВАЗ 2105 жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , якій переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити останньому;

- сумку спортивну (рюкзак), ключі, які передані на зберігання до камери речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області (книга обліку 1334, порядковий номер 000207); чоловічу куртку, черевики, чоловічу куртку, які передані на зберігання до камери речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області (книга обліку 1334, порядковий номер 000181) повернути обвинуваченому;

- металевий лом, який переданий на зберігання до камери речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області (книга обліку 1334, порядковий номер 000181) знищити як такий що не має цінності.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1