КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7

за участю сторін судового провадження
прокурора - ОСОБА_8
захисників - ОСОБА_5
ОСОБА_9
обвинувачених - ОСОБА_7
ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Подільського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Донецької обл., м. Дзержинськ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 5 липня 1997 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.3 ст.142, ч.1 ст. 222 , ч.3 ст.222 , 42 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 6 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений по відбуттю строку покарання 24 червня 2003 року;

-11 квітня 2006 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 23 вересня 2011 року по відбуттю строку покарання;

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі,
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Полтавської обл., Семенівського р-ну, с. Крива Руда , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий:

- 16 серпня 2007 року Деснянським районним судом м. Києва, за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, 70 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22 вересня 2010 року по відбуттю строку покарання,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід кожному з обвинувачених у виді застави змінено на тримання під вартою.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримати.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 із застосуванням ст. 75 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, постановити нову ухвалу про повернення кримінального провадження до суду першої інстанції для проведення судового розгляду, змінити запобіжний захід обвинуваченим з тримання під вартою на будь-який інший.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявила клопотання про зміну кожному з обвинувачених запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, або, в разі залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити розмір кожному з обвинувачених застави, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, під час розгляду справи в суді першої інстанції з`являлись до суду на першу вимогу, умови запобіжного заходу у виді застави не порушували, визнані винуватими у вчиненні ненасильницького злочину.
Окрім того, захисник зазначає, що ОСОБА_6 страждає на ряд тяжких хвороб, проте відповідне лікування не отримує, оскільки його проведення неможливе в умовах медичної частини Київського слідчого ізолятора. Подальше позбавлення обвинуваченого ОСОБА_6 його права на спеціалізовану медичну допомогу, невжиття негайних заходів для покращення його стану здоров`я, призведе до прямої загрози його життю. Також захисник зазначає, що ОСОБА_6 взятий на облік, як особа внутрішньо переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, зареєстрований та постійно проживає в м. Бровари, де має можливість за місцем проживання отримати спеціалізовану медичну допомогу, перебуває в офіційному шлюбі, зо свідчить про сталість соціальних зв`язків, позитивно характеризується, має добру репутацію, що є фактором для мінімізації ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_7 захисник, окрім вище наведених підстав, просить врахувати стан здоров`я обвинуваченого, а також наявність постійного місця проживання в м. Києві, наявність міцних соціальних зв`язків (шлюб, неповнолітню дитину, місце реєстрації та проживання в м. Києві, ряд хронічних хвороб), мінімізацію ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вислухавши думку обвинувачених, захисника ОСОБА_9 , які підтримали заявлене клопотання, прокурора, яка заперечувала проти задоволеного клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.
Вироком суду, який наразі оскаржується, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та кожному з них призначено покарання у виді позбавлення волі 5 років, яке слід відбувати реально.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід змінено з застави на тримання під вартою.
Як вбачається з клопотання, захисник, в першу чергу, обґрунтовує необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт станом здоров`я обвинуваченого, який страждає на ряд захворювань, у зв`язку з чим потребує лікування, яке не може бути йому надане в умовах слідчого ізолятора.
З такими доводами захисника колегія суддів не може погодитись.
Під час апеляційного розгляду ухвалою апеляційного суду від 19 червня 2018 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та надано дозвіл на проведення повного медичного обстеження обвинуваченого.
На виконання ухвали апеляційного суду здійснено медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_6 в умовах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, за результатами якого встановлений діагноз захворювання ОСОБА_6 , проведено лікування та надані відповідні рекомендації щодо подальшого лікування (ас. 124 т. 5).

Будь-яких застережень щодо неможливості перебування обвинуваченого ОСОБА_6 за станом здоров`я в умовах СІЗО не зазначено.
Окрім того, таких відомостей не надано і стороною захисту.
Що стосується доводів клопотання захисника як щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , так і щодо обвинуваченого ОСОБА_7 про наявність підстав для зміни запобіжного заходу кожному з обвинувачених з урахуванням міцних соціальних зв`язків (шлюб, неповнолітню дитину, місце реєстрації та проживання в м. Києві, ряд хронічних хвороб), мінімізацію ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів доходить наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, і обвинувачений ОСОБА_6 , і обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимі за вчинення тяжких корисливих злочинів. Вироком суду, який наразі оскаржується, кожний з обвинувачених визнаний винуватими у вчиненні також тяжкого корисливого злочину. Окрім того, відносно ОСОБА_7 , згідно наявної в матеріалах справи інформації, на даний час в Печерському районному суді м. Києва перебуває на розгляді інше кримінальне провадженні за ч. 3 ст. 185 КК України.

З огляду на вказані обставини, колегії суддів вважає, що існують ризики того, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду з метою уникнути відповідальності, у зв`язку з чим більш м`які запобіжні заходи, із врахуванням даних про особу кожного з обвинувачених, тяжкості та фактичних обставин злочину, у вчиненні якого обвинувачені визнані винуватими, не зможуть таким ризикам запобігти.
Прохання захисника, викладене в клопотанні, про те, що в разі залишення кожному з обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити розмір застави, колегія суддів на даному етапі розгляду кримінального провадження вважає безпідставним.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Разом з тим, для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, враховуючи, що на даний час апеляційне провадження щодо ухваленого відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вироку не закінчено, обвинуваченим за вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі до відбуття реально на тривалий термін, колегія суддів вважає, що наявні підстави для висновку щодо можливого ризику, що обвинувачені можуть вжити заходів для перешкоджання здійснення апеляційного розгляду та уникнення від відбування призначеного покарання, а тому підстав для визначення застави кожному із обвинувачених не вбачає.
Окрім того, апеляційний суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження і доводами клопотання захисника, на даному етапі апеляційного розгляду будь-яких нових обставин, передбачених вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, які б виникли після постановлення вироку і не були досліджені судом першої інстанції, не встановив.
На даний час апеляційне провадження щодо ухваленого відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вироку не закінчено і, враховуючи те, що обвинуваченим за вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі до відбуття реально на тривалий термін, у колегії суддів наявні підстави для висновку щодо можливого ризику, що обвинувачені можуть вжити заходів для перешкоджання здійснення апеляційного розгляду та уникнення від відбування призначеного покарання.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне на даний час відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Керуючись ст..ст. 376, 331, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________________ _________________________ _______________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3