Справа № 570/3837/15-к
Номер провадження 1-кп/570/7/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника, адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне
кримінальне провадження № 0001246 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, в армії не служив, неодруженого, працює не офіційно, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 19.12.2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців (покарання відбуте),
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст.7, 11 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, перебуваючи на території Городоцького Виправного центру № 131, 31 березня 2015 року, близько 16 години 27 хвилин, незаконно збув шляхом продажу за 100 грн. для ОСОБА_7 (анкетні дані змінені), який відбував покарання у Городоцькому ВЦ № 131, наркотичний засіб бупренорфін, масою 0,0009 г, який згідно таблиці 2 списку 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
Крім того, ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст.7, 11 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", маючи умисел на незаконний збут психотропної речовини, перебуваючи на території Городоцького Виправного центру № 131, 05 травня 2015 року, близько 11 години 45 хвилин, повторно, незаконно збув шляхом продажу за 500 грн. для ОСОБА_7 (анкетні дані змінені), який відбував покарання у Городоцькому ВЦ № 131, психотропну речовину метамфетамін, загальною вагою 0,030 г, яка згідно таблиці 1 списку 2 Переліку психотропних речовин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин (кримінальне правопорушення), передбачене ч.2 ст.307 КК України, а саме: незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин у місцях позбавлення волі, вчинені повторно.
31 січня 2019 року між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості.
За угодою про визнання винуватості ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, повідомив суду про місце придбання наркотичних засобів та психотропних речовин. Зокрема дав показання, що він знайшов наркотичний засіб і психотропну речовину на території Городоцького ВЦ № 131 у приміщенні для сушіння білизни, під дошкою, яка була відірвана. Так як раніше вживав наркотичні засоби, то зрозумів, що це є за речовина і залишив для власного вживання. Коли ОСОБА_8 дізнався про це, то став у нього просити цю речовину і тоді він вирішив продати ОСОБА_8 ці речовини, розуміючи протиправність своїх дій. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, так як повністю відбув покарання за попереднім злочином і на даний час повністю зрозумів свою негативну поведінку і шкодує, що так вчинив.
Сторонами погоджено призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді одного року восьми місяців позбавлення волі.
Узгоджуючи дане покарання, сторона обвинувачення і захисту врахували обставини, встановлені ст.66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , зокрема: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, ОСОБА_5 вказав джерело походження наркотичного засобу та психотропної речовини. Злочинними діями ОСОБА_5 шкоди заподіяно не було. На обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, проживає з матір`ю-пенсіонеркою, якій допомагає у веденні господарства. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
Суд погоджується з цим і враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який після звільнення з СІЗО нових злочинів не вчиняв, адаптувався до життя на волі, працевлаштувався, хоча і неофіційно, тому суд вважає, що є можливим призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого обвинувачується та визнав себе винним ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України та ст.473 КПК України (наслідки укладення та затвердження угоди).
Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди, судом з`ясовувалось питання щодо можливої подачі обвинуваченим скарг.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений та його захисник погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Рівненської місцевої прокуратури та обвинуваченим і його захисником.
Враховуючи, що узгодженим покаранням є позбавлення волі на строк один рік і вісім місяців, то суд вважає за необхідне взяти під варту ОСОБА_5 в залі суду після оголошення вироку.
Оскільки в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 обирався запобіжний захід тримання під вартою і він утримувався в Рівненському слідчому ізоляторі, то суд вважає, що згідно ч.5 ст.72 КК України в строк покарання йому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28 липня 2015 року до 04 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Частина 5 ст.72 КК України застосовується в тій редакції, яка була чинною на час перебування ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі і діяла до 18 травня 2017 року, має зворотну дію в часі, так як пом`якшує становище ОСОБА_5 .
Що стосується речових доказів, то суд вважає, що наркотичну та психотропну речовини необхідно знищити, а мобільний телефон повернути ОСОБА_5 .
Суд приймає до уваги, що заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися, а витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.ст.373, 374, 394, 474, 473, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Угоду від 31 січня 2019 року у кримінальному провадженню № 0001246 про визнання винуватості, укладену між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_9 і його захисником, адвокатом ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_10 запобіжний захід тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції, яка діяла до 18 травня 2017 року)зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 28 липня 2015 року до 04 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Речові докази по справі, а саме:
- 0,0009 г бупренорфіну, який передано на зберігання у камеру схову речових доказів Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області - знищити;
- 0,030 г метамфетаміну (первінтину), який передано на зберігання у камеру схову речових доказів Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області - знищити;
- мобільний телефон марки "SAMSUNG SGH-B 100", який передано на відповідальне зберігання власникові ОСОБА_5 - передати йому ж.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського Апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України. ОСОБА_5 вирок може бути оскаржений в такому ж порядку з дати отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1