Справа № 720/840/19
Провадження № 1-кс/720/202/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоселиця Чернівецької області клопотання слідчого СВ Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 08 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Новоселицького районного суду Чернівецької області звернувся слідчий СВ Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 з посиланням на те, що 08.04.2019 року, біля 14:00 год., водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи малотоннажним вантажним фургоном марки «Volkswagen Crafter 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автомобільній дорозі Т 26 03 сполученням «Чернівці Недобоївці», поза населеними пунктами, зі сторони с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області в напрямку с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області, на перевищеній швидкості більше 90 км/год. Наближаючись до с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області, де наявний незначний спуск, водій ОСОБА_6 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не обравши безпечну швидкість руху, нехтуючи вимогами суцільної дорожньої розмітки 1.1., яку перетинати заборонено, не переконавшись у безпечності виконаного ним маневру, частково виїхав на полосу зустрічного руху де допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному напрямку в межах своєї смуги руху.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження від яких, будучи госпіталізованим до Лікарні швидкої медичної допомоги в м. Чернівці, помер.
Слідчий вказує, що вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті невиконання вимог п. 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 12.6 (ґ) «Правилами дорожнього руху України» та порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «Правилами дорожнього руху України».
В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 орган досудового розслідування покладає запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та передбаченого покарання; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, а також можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам є недостатнім, а тому просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з підстав викладених в ньому та просив його задовольнити. Вказав на відсутність можливості обрання підозрюваному більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть запобігти наявним ризикам.
Прокурор також просив задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник в судовому засіданні заперечував щодо заявленого клопотання, вказав на необґрунтованість та не доведеність наявності ризиків вказаних в клопотанні, а тому просив обрати відносно підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Підозрюваний також заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він визнає свою вину у вчиненому та щиро розкаюється, бажає давати покази з приводу обставин вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди та всіма можливими способами сприяти слідству в розслідуванні даного кримінального правопорушення, також бажає допомогти сім`ї потерпілого, який помер в даній дорожньо-транспортній пригоді. Просив врахувати його сімейний стан, наявність на його утриманні малолітньої дитини та просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши клопотання слідчого, думку прокурора, захисника та пояснення підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, враховуючи дані що характеризують особу, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.
Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про що внесено відповідні відомості до ЄРДР за № 0000224 від 08.04.2019 року.
Також судом встановлено, що 08.04.2019 року о 21:30 год., ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення, що передбачено ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно представлених матеріалів вбачається, що 09.04.2019 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Разом з тим, вважаю, що прокурором та слідчим не надано достатніх доказів на підтвердження тих ризиків про які вони зазначили у клопотанні. Стороною обвинувачення не доведено та не наведено переконливих мотивів, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Таким чином, вважаю, що немає жодних підстав стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_6 , який має постійне місце реєстрації та проживання, визнає свою вину у вчиненому, бажає сприяти розкриттю злочину, щиро розкаявся у позбавленні життя потерпілого ОСОБА_7 - буде впливати на свідка або переховуватися від слідства та суду.
Крім того, у справі Європейського суду з прав людини «Алєксандер Макаров проти Росії» від 12 березня 2009 року зазначено: «Суд зобов`язаний проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені доказами».
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 та обґрунтованість підозри у вчинені саме ним кримінального правопорушення не може бути виключною підставою для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене та висновок Європейського суду з прав людини по справі «Бойченко проти Молдови» від 11 липня 2006 року про те, що «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою», в зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що в даному випадку органом обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, проте, зазначені в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що належну поведінку підозрюваного неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При цьому, суд враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яке призвело до настання смерті потерпілого та за який законом передбачений тривалий термін ув`язнення.
Також, враховує обставини, які свідчать про зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 зокрема те, що він є особою раніше не судимою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, щиро розкаюється та визнає свою вину у позбавленні життя потерпілого ОСОБА_7 , бажає давати прокази по справі та сприяти органам досудового слідства у встановленні всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди що мала місце з його вини, а також те, що ОСОБА_6 є одружений та на його утриманні перебуває малолітня донька трьох річного віку.
Враховуючи вищевикладене, лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 та суворість покарання за його вчинення в даному випадку, не може слугувати підставою для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як на то посилається слідчий у своєму клопотанні.
Даний висновок суду узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини «Мамедов проти Росії», 7064/05, від 01 червня 2006 року, де серед іншого зазначено, що «хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що належну поведінку ОСОБА_6 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за місцем його фактичного проживання в певний період часу та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
На думку слідчого судді, такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання процесуальних обов`язків та запобігти можливим спробам підозрюваного перешкоджати слідству та впливати на свідка в даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193 - 197, 309, 310, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку.
Зобов`язати ОСОБА_6 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- утриматись від спілкування з свідком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
- при наявності, здати на зберігання до органів поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії цієї ухвали встановити до 07 червня 2019 року.
Звільнити ОСОБА_6 , з-під варти, із залу суду - негайно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали мені вручено:

___.________2019 року (підпис) ОСОБА_9