ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/932/19 Справа № 183/3721/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001864 за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд цього кримінального провадження в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції у своєму рішенні жодним чином не мотивував, що саме в обвинувальному акті не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Вказує на те, що прокурор в судовому засіданні повідомив суд, що обвинувачений ОСОБА_7 змінив своє місце проживання, у зв`язку з чим, забезпечити його явку в судове засідання не виявилось можливим.
Враховуючи зазначене, прокурор просив відкласти судовий розгляд та застосувати примусовий привід обвинуваченого, однак суд першої інстанції, в порушення вимог ч.1 ст.323 КПК України, розгляд справи не відклав, заходів до забезпечення прибуття обвинуваченого до суду не вжив, а повернув обвинувальний акт прокурору.
Зазначає, що висновки суду щодо невжиття стороною обвинувачення дієвих заходів для забезпечення належного розгляду кримінального провадження, що виразилось у не обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу, є необгрунтованими, оскільки у цьому кримінальному провадженні потерпілому матеріальної шкоди не завдано, претензій матеріального і морального характеру потерпілий до обвинуваченого не має, на протязі всього періоду досудового розслідування ОСОБА_7 на виклики до слідчого з`являвся, обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості.
Таким чином, під час досудового розслідування, у слідчого та прокурора не було підстав для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 ..
Також вказує на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки містить відомості щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Крім того, посилається на те, що рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору з формальних підстав призвело до порушення положень ст.ст. 8, 9, 20, 22, 28, 314, ч.3 ст.370 КПК України та вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що судом неодноразово надавалися судові виклики прокурору для повідомлення обвинуваченого ОСОБА_7 про дату та час судового засідання, однак жодного разу суду не надано підтвердження того, що обвинувачений належним чином повідомлений про розгляд кримінального провадження відносно нього.
Також, судом неодноразово на адресу, зазначену в обвинувальному акті, як місце проживання ОСОБА_7 направлялись судові повістки, однак останній так жодного разу до суду і не з`явився, а прокурором в судовому засіданні взагалі повідомлено про те, що обвинувачений проживає у м. Дніпро, що жодним чином не відповідає адресі зазначеній в обвинувальному акті, ані як місце реєстрації обвинуваченого, ані адресі, яка зазначена як місце проживання останнього.
Крім того, судом неодноразово було постановлено ухвалу про привід обвинуваченого до суду, однак, ці ухвали виконані не були, а суду взагалі не були надані жодні документи з приводу виконання ухвал суду про привід обвинуваченого в судове засідання.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору.
Крім того, судом першої інстанції зазначено, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який віднесений до категорії тяжкого злочину, маючи не зняту і не погашену судимість за попереднім вироком, однак запобіжний захід останньому обрано не було, тобто можна зробити висновок, що стороною обвинувачення по цьому кримінальному провадженню не вжито дієвих заходів для забезпечення належного розгляду кримінального провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України, суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно якої визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримані в повному обсязі.
При перевірці колегією суддів матеріалів провадження встановлено, що до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001864 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, в якому містяться відомості, які не відповідають дійсності стосовно місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , який за вказаною адресою не проживає, про що зазначено в ухвалі суду першої інстанції, що свідчить про недотримання вимог ст. 291 КПК України, що на думку колегії суддів є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, так як суд першої інстанції був позбавлений можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду та розглянути його у розумні строки, а тому наявні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.
Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак, як було встановлено під час підготовчого судового засідання, що обвинувачений по вказаній адресі не проживає.
Такий висновок ґрунтується на тому, що обвинувачений на жодне з призначених до розгляду підготовчих судових засідань не з`являвся, у зв`язку з чим судом неодноразово були направлені для виконання ухвали про привід обвинуваченого, які органами поліції виконанні не були та не було повідомлено про причини їх невиконання.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо невиконання судом вимог ч.1 ст.323 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції вжив всіх заходів до забезпечення прибуття обвинуваченого до суду, а саме, двічі постановлював ухвалу про привід обвинуваченого - 19.02.2018 року та 30.10.2018 року, які не були виконані, крім того надавалися судові виклики прокурору для повідомлення обвинуваченого ОСОБА_7 про дату та час судового засідання, однак жодного разу суду не надано підтвердження того, що обвинувачений належним чином повідомлений про розгляд кримінального провадження.
Крім того, прокурором в судовому засіданні було повідомлено про те, що обвинувачений проживає у м. Дніпро, а тому застосування приводу до обвинуваченого в цьому випадку є безпідставним, оскільки точне місце проживання прокурором суду надано не було.
Також, не вбачається підстав для застосування судом вимог ст.335 КПК України, оскільки відсутні дані щодо належного повідомлення обвинуваченого про проведення підготовчого судового засідання, що виключає його ухилення від суду.
З урахуванням наведеного вище, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційною скаргою прокурора, та залишення ухвали суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4