ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/7501/19-к щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Дослідне Біляївського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В невстановлений слідством час, ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та розуміючи можливість їх настання, з метою та мотивом незаконного набуття та подальшого зберігання вилученого з обігу майна, придбав шляхом отримання від іншої особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, рюкзак синього кольору, в середині якого знаходились: 1) вибухова речовина на основі бризантної вибухової речовини тротилу, загальною масою 536 грамів (з сумарним вмістом тротилу 322 грами); 2) електродетонатор миттєвої дії марки «ЕДП», який є засобом підриву та належить до бойових припасів; 3) комплект бездротового керування для дистанційної комутації електричних мереж перемінного та постійного струму, виготовлений на базі електромагнітного реле та радіомодуля з внесеними конструктивними змінами, що забезпечують можливість дистанційного керування електровибуховою мережею; 4) акумуляторна батарея та постійні магніти; які відповідно до висновку експертизи складали достатню сукупність компонентів вибухового пристрою та були саморобним радіокерованим вибуховим пристроєм, зарядом вибухової речовини на основі тротилу та електродетонатором ЕДП, що здатні до вибуху.

В подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи діяти умисно, не маючи на носіння та зберігання вказаних предметів законних підстав і без отримання дозволу, обов`язковість якого регламентовано Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, з метою та мотивом подальшого незаконного зберігання цих предметів, переніс їх разом з рюкзаком на горище будинку АДРЕСА_2 , де почав їх незаконно зберігати до моменту виявлення та вилучення цих предметів, а саме до 26.01.2019.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор, кожен окремо, просили розглянути угоду про визнання винуватості за кримінальним провадженням №00124 від 26.01.2019 року, укладену між ними 25.04.2019 року, згідно якої обвинувачений беззаперечно визнав свою вину, сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього зобов`язання, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Сторони угоди у суді підтвердили, що під час складання угоди про визнання винуватості вони ознайомилися з положеннями ст.ст. 473,474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду від 25.04.2019 року про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором у кримінальному провадженні №00124 від 26.01.2019 року, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, у суду відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує як злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України за ознаками: носіння, зберігання і придбання вибухової речовини, бойових припасів та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

При обранні міри і виду покарання ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого та умови угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Обставиною, що пом`якшуює покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_10 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_11 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до нього умовне покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.04.2019 року у кримінальному провадженні №00124 від 26.01.2019 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_12 та прокурором.

ОСОБА_5 , на підставі угоди про визнання винуватості від 25.04.2019 року за кримінальним провадженням №00124 від 26.01.2019 року, визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього зобов`язання.

Згідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 скасувати, звільнивши обвинуваченого з під варти у залі суду.
Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.
Речові докази зберігати в камері схову Малиновського ВП у м. Одесі ГК НП в Одеській області.
Судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 858 гривень стягнути з обвинуваченого на користь держави.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_13