Справа №212/2765/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000491 від 23.02.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, українець, громадянин України, має середню освіту, не одружений, інвалідності не має, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, раніше судимий:

- 05.11.2004 року Дніпропетровським обласним судом за ч.4 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна. 28.01.2016 року звільнений з Замкової виправної колонії Хмельницької області №58 по відбуттю строку покарання;

- 26.12.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України на підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №№0000491 від 23.02.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Повторно, 17 лютого 2019 року, близько 12 годині 00 хвилин знаходячись в приміщенні гуртожитку по АДРЕСА_3 , в коридорі на третьому поверсі вказаного гуртожитку, побачив належний потерпілій ОСОБА_7 , дитячий велосипед марки «Zebra» червоно білого кольору, розуміючи, що вказаний велосипед йому не належить, заходів щодо відшукання власника велосипеда не вжив та в цей час у ОСОБА_6 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Після чого, того ж дня 17.02.2019 року, близько о 12голинні 10 хвилин ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливого мотиву, переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер, таємно викрав з приміщення зазначеного будинку дитячий велосипед марки «Zebra» червоно білого кольору, вартістю 2275,00 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 завдано майнову шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №847 від 27.03.2019, на загальну суму 2275 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України визнав повністю та суду пояснив, що все зачитаним прокурором в обвинувальному акті це правда. На той час у нього склалось дуже тяжке фінансове положення, в гуртожитку побачив дитячий велосипед, який тривалий час стояв без нагляду, а тому вирішив перемістити велосипед до себе в кімнату. В подальшому за велосипедом ніхто не звертався, а тому він вирішив віднести велосипед на пункт прийому металобрухту. Велосипед потерпілі повернули, а тому від просить суд жорстко не карати. На даний час оформлює документи, що посвідчують його особу, а тому найближчий час працевлаштується офіційно та буде жити нормальним життям.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася, належним чином повідомлялась про дату та час слухання справи, своєю заявою просила суд розглядати справу за ії відсутністю, претензії відсутні, покарання призначити на розсуд суду.

Відповідно до статті 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Сторони по кримінальному провадженню вважають, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд на місті ухвалив, слухати кримінальне провадження за відсутності потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину.

Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року N 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» роз`яснено, що пунктом 1 частини першої статті 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК України . Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд не встановив, враховуючи положення вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_6 на час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувалася загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті, враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, на підставі ст..75 КК України від відбування призначеного основного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 потрібно звільнити з випробуванням, з випробуваним строком з покладанням на обвинуваченого, відповідно до ст..76 КК України певні обов`язки.

Вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року ОСОБА_6 засуджений за ст.213 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік на підставі ст. 75 КК України. Кримінальне правопорушення за ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України за яке засуджується за цим вироком, він скоїв 17.02.2019 року, таким чином суд вважає за можливим на підставі ст.70 ч.4 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначених покарань за цим вироком та вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року про призначення покарання за ст.213 ч.1 КК України відносно ОСОБА_6 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили суд залишає у вигляді особистого зобов`язання.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України, в разі їх наявності та подання сторонами відповідних доказів.

Судові витрати по справі розподіляються в порядку передбаченому ст.124 КПК України в разі їх наявності та подання сторонами відповідних доказів.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України у виді 2 (Два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України по сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року за ст.213 ч.1 КК України у виді 1 (Один) рік позбавлення волі, більш суворим призначених покарань за цим вироком, призначити остаточно ОСОБА_6 покарання у виді 2 (Два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком 3 (Три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:

-велосипед, що переданий під розписку на зберігання ОСОБА_7 , залишити правоволодівцю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням положення, передбачений частиною 2 статті 394 КПК України.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1