Справа № 126/266/19
Провадження №11-сс/801/133/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6

представника заінтересованої особи ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області на ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2019 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 31 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про арешт майна,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчий СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 звернувся до Бершадського районного суду Вінницької області із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000046 від 31.01.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Клопотання мотивоване необхідністю накладення арешту на речі, вилучені під час огляду місця події, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки з метою проведення об`єктивного розслідування, встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні необхідно провести криміналістичні експертизи, що потребує значної затрати часу, а не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його зникнення, знищення, приховування та інших негативних наслідків, що зашкодить кримінальному провадженню.
Ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області 06 лютого 2019 року клопотання слідчого СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000046 від 31.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, задоволено частково.
Накладено арешт на речі, виявлені під час проведення огляду місця події, а саме: 6 сіток загальною довжиною 50 метрів, висота 3 метри кожна, металеву котушку чорного кольору з намотаною на ній мотузкою, білого кольору, металевий пристрій типу «бур» синього кольору, із полімерною ручкою чорного кольору, пристрій з полімерним корпусом циліндричної форми та з загостренням з однієї сторони, ручну пилку із полімерною ручкою чорного кольору, металеві кільця з`єднані між собою полімерною мотузкою та металеві сани темно коричневого кольору із дерев`яним сидінням, які вилучено до Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, що в м. Бершадь Бершадського району Вінницької області по вул. Будкевича, 13, а також 11 коропів, 4 судаки, 2 товстолоби, 2 білих амури, які передано держінспектору з ОНПС ОСОБА_10 , для забезпечення відповідного збереження до вирішення питання по суті.
В іншій частині клопотання відмовлено. Ухвалу допущено до негайного виконання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області просить ухвалу слідчого судді від 06 лютого 2019 року скасувати як незаконну та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі. Посилається на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, не погоджується із відмовою слідчого судді у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію належить ОСОБА_11 та перебуває у користуванні ОСОБА_7 , а також зазначає, що вказаний автомобіль, на якому ОСОБА_7 перевозив незаконно виловлену рибу, може бути використаний як доказ обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Також вказує, що на даний час органом досудового розслідування встановлюється чи знав власник автомобіля ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 використовує вказаний автомобіль з метою перевезення незаконно виловленої риби. Крім того, зазначає, що доля речових доказів має бути вирішена судом у відповідності до вимог п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заперечував проти апеляційної скарги.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, та представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не повністю.

Як вбачається із змісту клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000046 від 31.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України.

31 січня 2019 року працівниками Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області по вул. Інтернаціональна м. Бершадь Вінницької області зупинено автомобіль ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Під час огляду з місця події вилучено автомобіль ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, який згідно із свідоцтвом по реєстрацію належить ОСОБА_11 , а також речі, що перебували у багажному відсіку автомобіля, а саме: 6 сіток загальною довжиною 50 метрів, висота 3 метри кожна, металеву котушку чорного кольору з намотаною на ній мотузкою, білого кольору, металевий пристрій типу «бур» синього кольору, із полімерною ручкою чорного кольору, пристрій з полімерним корпусом циліндричної форми та з загостренням з однієї сторони, ручну пилку із полімерною ручкою чорного кольору, металеві кільця з`єднані між собою полімерною мотузкою та металеві сани темно коричневого кольору із дерев`яним сидінням, які передано на відповідальне зберігання до Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, а також рибу: 11 коропів, 4 судаки, 2 товстолоби, 2 білих амури, які передано держінспектору з ОНПС ОСОБА_10 , для забезпечення відповідного збереження до вирішення питання по суті.
Відповідно до п. 1,2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є, зокрема, арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вирішуючи питання щодо часткового задоволення клопотання слідчого, суд виходив з того, що слідчим доведено наявність необхідних умов застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України, а також доведено необхідність такого арешту, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене під час огляду майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також, що існує ризик його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження. З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не може погодитися із висновками слідчого судді про те, що автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, не є знаряддям вчинення злочину та не містить жодних відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також не набутий кримінально протиправним шляхом, в зв`язку із чим слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання у цій частині слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час огляду місця події встановлено, що саме зазначеним автомобілем ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, транспортувалися незаконно виловлена риба, рибальські сітки та інші вказані вище речі, які згідно із поясненнями ОСОБА_7 використовувалися ним для вилову риби, а відтак його можливе пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження призведе до втрати речового доказу.

Відповідно до п. 1ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів прийшла до висновку, що вони свідчать про те, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Беручи до уваги, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а також необхідність проведення криміналістичних експертиз для об`єктивного розслідування та встановлення важливих обставин, що потребу значної затрати часу, а не накладення арешту може призвести до його зникнення, знищення, приховування та інших негативних наслідків, що можуть перешкодити кримінальному провадженню, наявні матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду, а тому приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню в повному обсязі.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для застосування арешту.

Згідно із ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, вирішуючи питання про накладення арешту на майно, не повністю дослідив обставини, викладені в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, а зроблені ним висновки не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді не може бути залишена в силі тапідлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 411, 422 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Бершадської місцевої прокуратури - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2019 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій областізадовольнити.

Накласти арешт на виявлені речі під час проведення огляду місця події, а саме: автомобіль ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію належить ОСОБА_11 , жителю АДРЕСА_2 , перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ; 6 сіток загальною довжиною 50 метрів, висота 3 метри кожна, металеву котушку чорного кольору з намотаною на ній мотузкою, білого кольору, металевий пристрій типу «бур» синього кольору, із полімерною ручкою чорного кольору, пристрій з полімерним корпусом циліндричної форми та з загостренням з однієї сторони, ручну пилку із полімерною ручкою чорного кольору, металеві кільця з`єднані між собою полімерною мотузкою та металеві сани темно коричневого кольору із дерев`яним сидінням, які вилучено до Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, що в м. Бершадь Бершадського району Вінницької області по вул. Будкевича, 13, а також 11 коропів, 4 судаки, 2 товстолоби, 2 білих амури які передано держінспектору з ОНПС ОСОБА_10 , для забезпечення відповідного збереження до вирішення питання по суті.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: