Справа № 520/9832/18
Провадження № 1-кп/520/453/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.04.2019 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

З участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0001366 від 19.04.2018 рокувідносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєльци, республики Молдова, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2018 року близько 13 годин ОСОБА_6 , керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz 313 CDI», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , при достатній видимості, рухався заднім ходом, зі швидкістю близько 2-3 кілометри на годину, по горизонтальній прямій ділянці, асфальтобетонного покриття, прибудинкової території по вулиці Фонтанська дорога, 20/4 в Київському районі міста Одеси, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка в цей час перебувала позаду автомобіля.

Рухаючись заднім ходом на прибудинковій території будинку №20/4 по вул. Фонтанська дорога, в м. Одесі, ОСОБА_6 був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на змінудорожньої обстановки. При об`єктивній можливості слідкувати та бачити дорожню обстановку він не переконався в безпечності маневру при керуванні транспортним засобом, не переконався в тому, що позаду керованого ним автомобіля знаходиться пішохід і що для обвинуваченого є перешкода та небезпека для руху, і при викладених обставинах допустив порушення вимог пункту п.10.9 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

п. 10.9 - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

«б») бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі,

п.12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Внаслідок чого, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перебувала позаду вищевказаного автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 спричиненні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: багато уламкового черезвертлюжного переламу правої стегнової кістки, зі зміщенням кісткових уламків, над виростковий перелам правої плечової кістки.

Порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Своїми діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що на період квітня 2018 року він знаходився в трудових відносинах та працював водієм в ПП «Молочко» м.Одеса, за ним був закріплений автомобіль марки «Mercedes-Benz 313 CDI», р/н НОМЕР_1 , на якому він працював.18.04.2018 року близько 13 годин він керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 313 CDI», р/н НОМЕР_1 , привіз товар у магазин «Обжора» по вулиці Фонтанська дорога, 20/4 в м.Одесі, де на прибудинкової території вигрузив товар, після чого почав рух автомобіля заднім ходом. При початку руху автомобілем заднім ходом він самостійно без залучення інших осіб, керуючи зазначеним автомобілем скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_7 , яка пішки проходила позаду автомобіля і від удару автомобілем впала на землю. Він підійшов до потерпілої, яка лежала на землі. Потерпіла сказала йому, що він штовхнув її автомобілем і вона не може піднятись. Він викликав медичну швидку допомогу, яка забрала потерпілу до лікарні. Він особисто й лікарню до потерпілої не приходив, матеріальну допомогу потерпілій на лікування не надавав.

В період розгляду справи судом він відшкодував матеріальну шкоду Міський клінічній лікарні №1 на лікування потерпілої.

Просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що потерпіла ОСОБА_7 була її матір`ю. 18.04.2018 року їй зателефонували та повідомили, що її мати збила машина і вона знаходиться у лікарні. В результаті ДТП мама отримала тілесні ушкодження у виді переломів, у зв`язку з чим її мамі була проведена хірургічна операція. Обвинувачений ОСОБА_6 жодного разу до лікарні, де лікувалась її мама не прийшов, матеріальну допомогу не надав. До лікарні приходив дідусь обвинуваченого, який частково матеріально допоміг з лікуванням. Її маму виписали з лікарні 4 червня 2018 року, а 20 червня 2018 року її мама померла, в неї не витримало серце від отриманих травм та лікування. До теперішнього часу обвинувачений ні разу навіть не вибачився перед нею за скоєний ним злочин.

Вважає, що обвинувачений повинен нести відповідальність за скоєний ним злочин та повинен понести суворе покарання.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює директором ПП «Молочко», обвинувачений ОСОБА_6 на період квітня 2018 року працював на підприємстві водієм на автомобілі «Mercedes-Benz 313 CDI», р/н НОМЕР_1 . Він особисто не був очевидцем ДТП, обставини ДТП йому відомі зі слів обвинуваченого та працівників магазину «Обжора».
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 19.04.2018 року;

-Протоколом огляду місця дорожно-транспортної пригоди від 18.04.2018 року з фото таблицями та схемою ДТП;

-Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.04.2018 року, згідно якого вбачається, що водій ОСОБА_6 перебував у тверезому стані;

-Постановою про залучення речових доказів від 19.04.2018 року, згідно якої вбачається що до кримінального провадження долучений речовий доказ - автомобіль марки «Mercedes-Benz 313 CDI», р/н НОМЕР_1 ;

-Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 24.04.2018 року про накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz 313 CDI», р/н НОМЕР_1 ;
-Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2018 року про передачу речового доказу на відповідальне зберігання и директору ПП «Молочко»;

-Наказом №02/04 від 02.04.2018 року про закріплення автомобілю«Mercedes-Benz 313 CDI», р/н НОМЕР_1 за водієм ОСОБА_6 ;

-Наказом № ПП-012 від 30.03.2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_6 на посаду водія в ПП «Молочко»;

-Свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 , з якого вбачається, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-Протоколом додаткового огляду транспортного засобу від 18.05.2018 року; з фото таблицями;

-Висновком експерта №529-А від 11.05.2018 року, згідно якого у даній дорожній ситуації водій автомобіля Mercedes Benz ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 дотримуючись вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля Mercedes Benz ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 10.9 Правил дорожнього руху України, яка, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди;
-Висновком експерта №1214 від 09.07.2018 року, згідного якого при надходженні до медичного закладу у ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: багато уламковий черезвертлюжний перелом правої стегнової кістки зі зміщенням кісткових уламків, надвиростковий перелом правої плечової кістки. Дані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Враховуючі дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження могли бути спричинені 18.04.2018 р. Дані ушкодження спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочинмає бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суд має враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Суд враховує встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_6 злочину, наслідки, які настали, поведінку обвинуваченого безпосередньо після скоєння злочину, в період досудового розслідування, а також при розгляді кримінального провадження у суді, а саме, що в період знаходження потерпілої у лікарні на лікуванні, обвинувачений жодного разу не відвідав потерпілу у лікарні, не цікавився станом її здоров`я, не намагався надати та не надав потерпілій матеріальну допомогу на лікування, до теперішнього часу не відшкодував матеріальну шкоду потерпілій, не вибачився перед потерпілою.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка обвинуваченого свідчить про відсутність каяття у скоєнні злочину та повну байдужість обвинуваченого до скоєного ним злочину та наслідкам, які настали в результаті скоєного злочину, тому суд приходить до висновку, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, відсутні.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання, достатнє для його виправлення, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

В той же час, суд вважає, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без обмеження його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_6 реальне покарання у виді обмеження волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КУ «Міська клінічна лікарня «1» до ОСОБА_6 про відшкодування збитків на стаціонарне лікування потерпілої в сумі 19740 грн. суд вважає необхідним залишити без розгляду у зв`язку із відшкодуванням обвинуваченим ОСОБА_6 заподіяних матеріальних збитків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєннізлочину, передбаченого ч. 1 ст.286КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 3 (три ) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 24.04.2018 року про накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz 313 CDI», р/н НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Mercedes-Benz 313 CDI», р/н НОМЕР_1 , який знаходяться на зберіганні у представника потерпілого повернути власнику ПП «Молочко».

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДЕКЦ МВС України в сумі 1716 грн.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КУ «Міська клінічна лікарня «1» до ОСОБА_6 про відшкодування збитків на стаціонарне лікування потерпілої в сумі 19740 грн. - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Одеського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1