Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1681/17
ВИРОК
іменем України

12 листопада 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залу суду № 1 у м. Коростені Житомирської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000435 від 16 березня 2017 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Дивлин Лугинського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, має неповнолітнього сина 12 років, офіційно не працюючого, раніше судимого: 18.08.2009 року Бориспільським міським судом Київської області за ст.ст.186 ч.2, 198 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі; 30.08.2017 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.263 ч.2 Кримінального кодексу України до 850 грн штрафу; 30.08.2018 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; 09.11.2018 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.186 ч.2 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком на 3 роки (вирок не набув чинності), зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України,-

встановив:

Повторно, 15 березня 2017 року близько 19.00 години ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 27 по вул. Котовського у м. Коростені Житомирської області, маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме металевих воріт, пересвідчившись, що поряд немає сторонніх осіб і за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до елементу дерев`яних воріт через які здійснюється вхід до приміщення гаража та відтягнувши їх в бік проник в середину приміщення гаража.

Перебуваючи в приміщенні гаража ОСОБА_5 повторно та умисно, таємно здійснив крадіжку металевої створки воріт довжиною 2,45 метра та шириною 1,38 метра, вартістю 1250 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вищевказану суму. Після чого з місця вчинення злочину зник і викраденим розпорядився на свій розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, з проникненням у приміщення, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю та пояснив суду, що дійсно так і було, як зазначено в обвинувальному акті. У вчиненому щиросердечно розкаюється, обіцяє, що більше такого і подібного не повториться. Просив суд його суворо не карати.

Крім повного визнання ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні злочинів стверджується зібраними у справі письмовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні суду пояснив, що все зазначене в обвинувальному акті відповідає дійсності, щодо визначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , то він покладається на розсуд суду.

Враховуючи, що ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, правильно розуміє суть обвинувачення, фактичні обставини провадження ніким не оспорюються, судом в порядку ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження письмових доказів і визначено дослідити тільки характеризуючі дані на обвинуваченого, як особу.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь здійснення злочинних намірів та причини, внаслідок яких вчинено злочин, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає, як повне визнання своєї винуватості, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Як особа ОСОБА_5 характеризується задовільно, на утриманні має неповнолітнього сина, офіційно не працює, не перебуває на обліку в лікаря - психіатра чи лікаря - нарколога, визнав свою вину у вчиненні злочину, що йому інкриміновано, раніше неодноразово судимий й за тяжкі злочини, знову вчинив тяжкий злочин, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. На думку суду саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку положення ст.100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з моменту приведення даного вироку до виконання після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази: металеву створку (яку передано для зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити власнику.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 - не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 Кримінального процесуального кодексу України в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1