Справа № 495/1703/19
Номер провадження 1-кс/495/1406/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю:

прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Степанівка, Роздільнянського району Одеської області, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2009 та 2014 років народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2019 року прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській областіздійснюється досудове розслідування за №0000073 від 03 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 України.
Військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України у вказаному кримінальному провадженні здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва.
Досудовим слідством встановлено, що наприкінці серпня початку вересня 2018 року, ОСОБА_4 вирішив здійснювати незаконне переміщення табачних виробів через державний кордон України з території Республіки Молдова (далі за текстом - РМ) за допомогою транспортних засобів з метою власного збагачення, залучивши до вказаної діяльності невстановлених на даний час групу осіб з числа місцевих жителів.

З метою прикриття вказаної діяльності, діючи за попередньою змовою із невстановленою на даний час групою осіб, ОСОБА_4 вирішив підшукати службову особу Державної прикордонної служби України (далі за текстом ДПС України), яка регулярно несе службу в прикордонному наряді з охорони державного кордону України та запропонувати їй за надання неправомірної вигоди надавати йому, тобто ОСОБА_4 службову інформацію про місце та час несення служби прикордонним нарядом, не фіксувати, не затримувати та не притягувати до встановленої законом відповідальності його та інших осіб, залучених до такої протиправної діяльності.

Так, з червня 2018 року у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді начальника групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби (далі за текстом ВІПС) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби (далі за текстом ВПС) « ІНФОРМАЦІЯ_4 » проходить військову службу за контрактом молодший лейтенант ОСОБА_7 .
Проходячи військову службу на вищевказаній посаді молодший лейтенант ОСОБА_7 керується: Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, законами України Про Державну прикордонну службу, Про державний кордон України, іншими законами України, виданими на їх виконання актами Президента України, Кабінету Міністрів України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами Адміністрації Державної прикордонної служби України, наказами регіонального управління, начальника прикордонного загону.
Відповідно до функціональних обов`язків молодший лейтенант ОСОБА_7 зобов`язаний:
додержуватись Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України, Кодексу професійної етики військовослужбовця Державної прикордонної служби України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження військової служби, а також виконувати накази старших начальників;
дотримуватися вимог військової дисципліни, визначеного в органі Державної прикордонної служби України розпорядку дня;
не допускати вчинення злочинів та адміністративних правопорушень, у тому числі корупційних правопорушень;
не використовувати своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб; не допускати впливу членів сім`ї або інших осіб на виконання своїх службових обов`язків, якщо їх інтереси не збігаються з покладеними завданнями та/або суперечать їм, а також не вчиняти інших корупційних правопорушень.
Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 10, 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», п. 18 ч. 5 ІІ розділу Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затверджено наказом Адміністрації державної прикордонної служби № 1261 від 19.10.2015 року (далі Інструкції) ОСОБА_7 , перебуваючи у складі прикордонного наряду «старший зміни прикордонних нарядів», окрім іншого зобов`язаний керувати прикордонними нарядами, здійснювати контроль за несенням ними служби; організовувати безпосередню підготовку прикордонних нарядів до служби, проводити інструктаж та віддавати накази на охорону державного кордону; організовувати охорону, а під час відсутності керівництва керувати обороною підрозділу охорони кордону; вести службову документацію, вносити інформацію до відповідних баз даних та систем програмно-технічних комплексів

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_7 під час виконання обов`язків у складі прикордонного наряду «старший зміни прикордонних нарядів» наділений правом у межах своєї компетенції ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання, а тому є представником влади і внаслідок цього є службовою особою.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у ЗС України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь зокрема у нагляді і контролі за виконанням законів, у зв`язку із чим ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу.

ОСОБА_4 , діючи на виконання свого злочинного умислу, 02 вересня 2018 року, приблизно о 21 год. 40 хв., ОСОБА_4 перебуваючи у смт. Лиманське, Роздільнянського району Одеської області, під час особистої зустрічі з начальником групи інспекторів прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час групою осіб, висловив пропозицію надати службовій особі ОСОБА_7 неправомірну вигоду, за вчинення ним дій в інтересах того, хто надає таку вигоду, з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме: за сприяння в незаконному переміщенні підакцизної групи товарів табачних виробів на транспортних засобах, через державний кордон України з території РМ, шляхом надання йому службової інформації про місце та час несення служби прикордонним нарядом, не фіксування, не затримання та не притягнення до встановленої законом відповідальності його та інших осіб, залучених до вказаної протиправної діяльності. За кожен автомобіль, в якому будуть міститись підакцизні групи товарів тютюнові вироби, ОСОБА_4 буде надавати ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 50 доларів США (що станом на 02.09.2018, за офіційним курсом Національного банку України становило 1413 грн. 97 коп.).

На незаконну пропозицію ОСОБА_4 , ОСОБА_7 відповів згодою та в подальшому, 02 вересня 2018 року звернувся з відповідною заявою до Управління внутрішньої та власної безпеки «Південь» Державної прикордонної служби України.

У ніч з 20 на 21 вересня 2018 року, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою на даний час групою осіб,здійснили переміщення через державний кордон України з території РМ підакцизної групи товарів табачних виробів на семи транспортних засобах, поза межами ВІПС «Степанівка» ВПС «Роздільна» Білгород-Дністровського прикордонного ДПС України.
26 вересня 2018 року приблизно о 16 год. 30 хв. під час особистої зустрічі у смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час групою осіб,надав неправомірну вигоду у розмірі 350 доларів США (що станом на 26.09.2018, за офіційним курсом Національного банку України становило 9821 грн. 42 коп.) службовій особі начальнику групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_7 , за вчинення ним ОСОБА_7 , в інтересах того, хто надає таку вигоду дій, з використанням наданої йому влади та службового становища,а саме: за сприяння в незаконному переміщенні в ніч з 20 на 21 вересня 2018 року підакцизної групи товарів табачних виробів на семи транспортних засобах, через державний кордон України з території РМ, шляхом надання йому службової інформації про місце та час несення служби прикордонним нарядом, не фіксування, не затримання та не притягнення до встановленої законом відповідальності його та інших осіб, залучених до вказаної протиправної діяльності.

В подальшому, 05 жовтня 2018 року приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою на даний час групою осіб,здійснили переміщення через державний кордон України з території РМ підакцизної групи товарів табачних виробів на двох транспортних засобах, поза межами ВІПС «Степанівка» ВПС «Роздільна» Білгород-Дністровського прикордонного ДПС України.
06 грудня 2018 року приблизно о 17 год. 00 хв. під час особистої зустрічі у смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час групою осіб,надав неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США (що станом на 06.12.2018, за офіційним курсом Національного банку України становило 2797 грн. 57 коп.) службовій особі начальнику групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_7 , за вчинення ним ОСОБА_7 , в інтересах того, хто надає таку вигоду дій, з використанням наданої йому влади та службового становища,а саме: за сприяння в незаконному переміщенні 05 жовтня 2018 року підакцизної групи товарів табачних виробів на двох транспортних засобах, через державний кордон України з території РМ, шляхом надання йому службової інформації про місце та час несення служби прикордонним нарядом, не фіксування, не затримання та не притягнення до встановленої законом відповідальності його та інших осіб, залучених до вказаної протиправної діяльності.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України тобто пропозиція надати службовій особі неправомірну вигоду, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб та в наданні неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки стороною обвинувачення не надано належних доказів, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Його підзахисний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, а саме родину, двох неповнолітніх дітей на утриманні.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав думку свого захисника.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 03.09.2018 року відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073, та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

01 березня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до клопотання прокурора не вбачається, що стороною обвинувачення надано доказ того, що підозрюваний переховувався від досудового слідства, чинив тиск на свідків, або хтось в його інтересах чинив такий тиск.

Крім того, у судовому засіданні судом було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання на території Раздільнянського району Одеської області, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

Таким чином, на переконання суду стороною обвинувачення не надано аргументованих доказів, що існують будь-які ризики того, що обвинувачений вчинив, або намагався вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи його вік та стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, у межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на час досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчій суддя
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23.00 години до 05.00 години наступної доби.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого відділу Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області та військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону або суду за кожною вимогою суду, слідчого, прокурора;
2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) заборонити підозрюваному ОСОБА_4 спілкуватись з будь-якими особами, які є свідками по даному кримінальному провадженню.

Строк дії ухвали встановити два місяці з моменту її ухвалення, але в межах проведення досудового слідства, тобто до 01.05.2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1