Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 519/984/16-к
Провадження №1-кп/523/193/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2018 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі

колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_8 законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за №0000430 від 24.09.2016р. за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южне Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого,не працюючого, раніше судимого:

- 23.11.2017 року Южним міським судом Одеської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 11.07.2018 року Южним міським судом Одеської області за ст.185 ч.2, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі (строк відбуття покарання з 11.07.2018 року).

Зареєстрованого та фактично мешкаю чого за: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.1, 15 ч.3, 115 ч.1 КК України, -

Встановила:

24.09.2016 року приблизно о 20:00 годині, неповнолітній ОСОБА_10 , знаходячись напроти будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, підійшовши до тимчасово встановленого лотку, біля якого торгував дитячими іграшками ОСОБА_7 , скориставшись ситуацією вільного доступу, схватив з прилавку іграшковий пластиковий меч вартістю 50 гривень, після чого намагався залишити місце скоєння злочину, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця по незалежним від нього причинам, так як його дії були помічені потерпілим, який невдовзі його наздогнав, піднявши викрадене майно, яке було викинуте обвинуваченим по дорозі при втечі з місця скоєння кримінального правопорушення, тим самим спричинивши своїми діями ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 50 гривень.

Крім того, в цей же день 24.09.2016 року о 20:30 годині, неповнолітній ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись напроти будинку АДРЕСА_2 , внаслідок виниклих особистих неприязних відносин, пов`язаних з невдалою спробою викрасти майно потерпілого ОСОБА_7 , діючи навмисно, з метою протиправного заподіяння смерті останньому, непомітно підійшовши зі спини ОСОБА_7 та використовуючи заздалегідь заготовлений кухонний ніж, наніс потерпілому правою рукою чисельні удари в область голови, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця по незалежним від нього причинам, так як був затриманий перехожими людьми.

Згідно висновку експертизи №207 від 10.11.2016 року у потерпілого ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різані рани в тім`яній області зліва, в потиличній області зліва (три), в тьмяно - скроневій області зліва, які за критеріями п.п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Дані колото-різані рани могли виникнути від дії колото-ріжучого предмету, яким міг бути ніж.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні фактично визнав частково, та пояснив, що в той день було свято «День міста Южне», знаходячись у вечірній час приблизно о 20:00 годині на пр. Миру у м. Южне навпроти квіткового магазину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до торгівельного лотку, де ОСОБА_7 реалізував дитячі іграшки, поцікався у нього петардами, однак у відповідь потерпілий став на його адресу висловлюватися нецензурним словами. На ґрунті непорозуміння, з метою якимось-чином зробити неприємність він схватив з прилавку пластиковий меч та став тікати, але був затриманий потерпілим, який наздогнавши його, став бити. Розізлившись, будучи ображеним, повернувся до себе додому, на кухні взяв кухонний ніж, який першим попався на його очі, та маючи намір помститися, повернувся до потерпілого на пр. Миру, де непомітно підійшовши до ОСОБА_7 зі спини, став наносити йому удари в область голови ножем, який тримав у правій руці за лезо, щоб не повністю «загнати» в потерпілого, розуміючи, що удари спрямовані в життєво важливий орган людини, однак його дії були зупинені прохожими, які схватили його та повалили на землю, викликали поліцію.

Не заперечує факт нанесення тілесних ушкоджень ножем ОСОБА_7 , водночас зазначивши, що продовжував бити ножем, будучи спровокованим діями потерпілого, який розвернувшись теж його вдарив, при цьому стверджуючи, що не мав умислу позбавляти життя, просто хотів налякати потерпілого, помститися, нанести тілесні ушкодження, які б не привели до фатальних наслідків, разом з цим не зміг відповісти, чи продовжував би наносити удари, якщо б його дії не були зупинені сторонніми. Усвідомлює, що скоїв тяжкий злочин, також підтвердив, що завданий потерпілому збиток не компенсований у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Крім часткового визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_10 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.1, 15 ч.3, 115 ч.1 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також допитами потерпілого, свідків, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 24.09.2016 року він на пр. Миру у м. Южне торгував дитячими іграшками, коли до нього у нетверезому стані збоку підійшов ОСОБА_10 , попросив іграшку, на що він його поросив відійти від прилавку. У відповідь обвинувачений став грубити, що якщо не дадуть, то вкраде, несподівано схватив пластиковий меч та став тікати. Наздогнавши ОСОБА_10 , підібрав меч та повернувся до лотку. Через деякий час відчув сильні удари в область голови, розвернувшись, побачив, що ОСОБА_10 у правій руці за рукоятку тримає ніж. Усвідомлюючи реальну погрозу своєму життю, схватив його руку та утримуючи її, став кликати на допомогу. Підбігли прохожі, повалили ОСОБА_10 на землю, який неадекватно викрикував, щоб не чіпали «пацанів» з району, де він мешкає, потім приїхала «швидка допомога». Загалом йому було нанесено п`ять ударів в голову ззаду, обвинувачений тихо підійшов зі спини, коли він стояв.

Не заперечує, що між ним та ОСОБА_10 мав місце інцидент щодо викрадення дитячого меча з торгівельного лотку, однак наполягає, що ствердження обвинуваченого, що він розвернувшись у відповідь також його вдарив не відповідає дійсності, є неправдою, так як всі удари були нанесені зверху вниз ззаду, вважає ОСОБА_10 холоднокровним злочинцем. Запевняє, що зі сторони обвинуваченого та його родичів ніяких вибачень не було, навіть не цікавилися станом його здоров`я. Заявлений цивільний позов про відшкодування на його користь завданої моральної шкоди у розмірі 100 тис. гривень підтримує у повному обсязі. У судовому засіданні потерпілий наполягав на суворій мірі покарання для обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що 24.09.2018 року на «День міста Южне» продавав на пр. Миру гелеві шари, в 20 метрах від нього потерпілий ОСОБА_7 торгував дитячими іграшками. Увечері, коли стемніло, почув метушню, крики, що люди біжать в сторону ОСОБА_7 . Коли він підійшов на місце, побачив, як потерпілий утримує руку хлопця з великим кухонним ножем довжиною 20-25 см., який останній держав за рукоятку, з голови ОСОБА_7 , де ззаду були порізи, текла кров, злиплося волосся. Втрьох вони повалили обвинуваченого на асфальт, викрутив йому руку, забрали ніж, викликали поліцію. Безпосередньо нанесення ударів ножем потерпілому не бачив, про подробиці скоєного злочину знає зі слів. На його запитання, навіщо це зробив, ОСОБА_10 відповів, що потерпілий образив хлопців з «дев`ятки», в свою чергу ОСОБА_7 розповів, що обвинувачений просив іграшку, тобто з пояснень виходило, що причиною конфлікту стала іграшка.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 вказав, що 24.09.2018 року був «День міста Южне» , увечері він знаходився на пр. Миру, сидів на мотоциклі, ОСОБА_7 в цей час продавав іграшки, стояв за торгівельним лотком. Коли повернувшись, він побачив, як ОСОБА_10 ззаду накинувся на ОСОБА_7 з великим кухонним ножем у правій руці, тримаючи його за рукоятку, став наносити удари потерпілому в голову. Підбігши, разом з іншими чоловіками повалили ОСОБА_10 на землю, хтось викликав поліцію. У ОСОБА_7 на затилку ззаду були ушкодження, багато крові, скільки саме було нанесено ударів точно сказати не може.

- Протоколом огляду місця події від 24.09.2016 року - ділянки місцевості, яка розташована на центральній площі Миру м. Южне Одеської області напроти будинку №15, в ході якого було вилучено знаряддя кримінального правопорушення ніж.

- Протоколом огляду предмета від 25.09.2016 р., а саме ножа загальна довжина рукоятки з клинком якого складає 33,5 см.

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.09.2016 року, а саме ОСОБА_10 .

- Висновком комплексної судово-трасологічної експертизи №4990/05 від 26.10.2016 року, відповідно до висновків якої наданий на експертизу ніж, виготовлений промисловим способом, є різновидом ножів господарсько-побутового призначення і до категорії холодної зброї не відноситься.

- Висновком судово-імунологічної експертизи №1006 від 16.11.2016 року, відповідно до якої на тампоні зі змивом з ножа та кофті сірого кольору, вилученої у ОСОБА_10 виявлена кров людини групи А з ізогемагглютиніном анти-В за системою АВО, що не виключає можливість походження крові на досліджених речових доказах від потерпілого ОСОБА_7 (згідно з даними паспорту НОМЕР_1 виданого Южненським ВМ УМВС України в Одеській області, його кров відноситься до групи А (ІІ)).

- Висновком судово-медичної експертизи №207 від 10.11.2016 року, відповідно якої у громадянина ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різані рани в тім`яній області зліва, в потиличній області зліва (три), в тьмяно - скроневій області зліва, які могли виникнути від дії колото-ріжучого предмету, не були небезпечними для життя та відповідно до п.п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

- Висновком судово-медичної експертизи №216 від 16.11.2016 року, відповідно якої по даним медичної документації у ОСОБА_10 були виявлені наступні ушкодження: синці на внутрішній поверхні правої вушної раковини, на спинці носу зверху справа, садно в правій тімяно - скроневої області, які могли виникнути 24.09.2016 року від дії тупих предметів конструктивні особливості яких не відобразилися, не були небезпечними для життя та відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

- Висновком судово-психіатричної експертизи №467 від 09.11.2016 року, за змістом якої у ОСОБА_10 рівень інтелекту відповідає середній нормі для його вікової групи, у нього не має жодних порушень когнітивних процесів, уваги і пам`яті. У ОСОБА_10 виявляються «загострення» характерологічних рис по не стійкому типу, проте зазначені особистісні особливості не знижували підконтрольність його поведінки, свідомості і не визначали вчинення інкримінованого йому діяння, він міг розуміти характер скоєних ним діянь, міг прогнозувати їх можливі наслідки. У момент заподіяння інкримінованого йому діяння ОСОБА_10 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, яке спотворює "фізіологічність" протікання психічних процесів і тим самим виключає можливість виникнення фізіологічного афекту, тобто в стані фізіологічного афекту не знаходився. ОСОБА_10 в момент здійснення інкримінованого йому діяння не перебував у якомусь емоційному стані, яке мого б суттєво вплинути на його поведінку, знижувати здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх наслідки.
ОСОБА_10 у період часу, що стосується скоєння інкримінованого йому діяння, ознак будь-якого хронічного психічного розладу, слабоумства, іншого, у тому числі тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, у зв`язку з чим він був здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Він міг знаходитися у стані простого (не патологічного) алкогольного сп`яніння, однак його дії не були обумовлені будь-якими переживаннями психотичного рівня (марення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю, тому він був здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_10 також не страждає на хронічний психічний розлад та недоумство. Здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за своїм психічним станом може предстати перед слідством та судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_10 в тій частині, що він не мав навмисного наміру на вбивство, а тільки хотів налякати потерпілого з метою помстися за виниклий між ними конфлікт, оскільки його покази суперечать послідовним та детальним свідченням потерпілого ОСОБА_7 , поясненням свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в яких не вбачається будь-яких розбіжностей, та які прямо вказали, що саме обвинувачений безпосередньо ними був затриманий на місці події з ножем в руках після спричинення тілесних ушкоджень, у потерпілого були наявні різані рани на голові.
В правдивості свідчень потерпілого, свідків у колегії суддів не виникає сумнівів.
Аналізуючи пояснення обвинуваченого, що він не мав наміру на вбивство, та продовжував наносити удари, так як ОСОБА_7 , розвернувшись у відповідь його вдарив, також спростовуються дослідженими та оголошеними у судовому засіданні доказами, в тому числі висновками експертиз, наданими стороною обвинувачення; а також встановленими у ході судового слідства обставинами скоєного кримінального правопорушення, а саме наявність речового доказу - ножа (дійсно побутовий великого розміру з виступом для рукоятки), послідовність дій (пішов додому, взяв ніж, повернувся на місце знаходження потерпілого), спосіб вчинення кримінального правопорушення у не тверезому стані (несподівано підійшов зі спини до потерпілого), локалізація спричинених тілесних ушкоджень та кількість нанесених ударів (швидкі чіткі рухи), які були цілеспрямовані у відкриті ділянки тіла в життєво важливий орган - голову, поведінка ОСОБА_10 до та після вчиненого діяння, в сукупності викладені факти вказують на запланований умисел щодо заподіяння загибелі людини, поєднаного з агресивною цинічною поведінкою.
Ствердження - версія сторони захисту, що дії ОСОБА_10 не мали мети щодо позбавлення життя потерпілого, так як наслідки не були небезпечними, оскільки були спричинені легкі тілесні ушкодження є не переконливою та не найшли свого підтвердження у ході судового засідання, та розцінюються судом як спроба уникнути суворого покарання. Таким чином у ході судового слідства не було знайдено ознак кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.2 КК України, тому суд також критично відноситься до думки захисника про необхідність зміни кваліфікації дії обвинуваченого.
Покази обвинуваченого, потерпілого, свідків, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.
На думку колегії суддів, стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого у скоєнні умисних кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.1, 15 ч.3 115 ч.1 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 своїми діями скоїв умисні, кримінальні правопорушення передбачені ст.ст.15 ч.3, 186 ч.1, 15 ч.3, 115 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками:

- ст.ст.15 ч.3, 186 ч.1 КК України, як не закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна /грабіж/,

- ст.ст.15 ч.3, 115 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: не закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та його вина доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, мотивацію злочинів, суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, те, що він у період розгляду кримінального провадження двічі притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисних злочинів, скоїв інкриміновані йому діяння будучи у неповнолітньому віці, не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем мешкання, особисте відношення до скоєного діяння; умови життя та виховання, наявність морального збитку, який в добровільному порядку не відшкодований, стан його психічного здоров`я, а саме те, що відповідно висновків судово-психіатричної експертизи №467 від 09.11.2016 року ОСОБА_10 будь-яким хронічним психічним захворюванням, слабоумством не страждав і не страждає, на момент скоєння інкримінованого діяння ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді Лиманського міськрайонного відділу пробації стосовно ОСОБА_10 зі змісту соціально-психологічної характеристики якої вбачається, що обвинувачений має постійне місце мешкання, сусіди характеризують його посередньо, з їх слів обвинувачений часто з`являється в неадекватному і алкогольному стані, не реагуючи на зауваження мешканців будинку, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, виховувався матір`ю, не працював; ймовірність ризику повторного вчинення злочину та ризик небезпеки для суспільства є високою та може відбутися у будь-який момент, зважаючи на значну кількість криміногенних факторів ризику, у зв`язку з чим, враховуючи особистість обвинуваченого, історію умисних правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України колегія суддів відносить вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, колегія суддів відносить скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме металевий ніж зі слідами речовини бурого кольору, светр сірого кольору, футболка червоного кольору, пакунок із кофтою та футболкою, конверти зі змивами, які зберігаються в камері сховищ речових доказів Южненського ВП Лиманського ВП ГУНПУ в Одеській області, після набрання вироком чинності підлягають знищенню.

За змістом обвинувального акту та під час судового розгляду з`ясовано, що у ході досудового слідства проводилися безкоштовні судово медичні, судово-психіатрична та судово-імунологічна експертизи, а також здійснювалось залучення експертів для проведення судово-трасологічної експертизи, у зв`язку з чим

відповідно положень ст.124 ч.2 КК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, в межах доведеного обвинувачення, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати загальна сума яких складає 3303 гривень.

Оцінюючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 , заявлені в рамках даного кримінального провадження 8.12.2016 року на суму завданої моральної шкоди у розмірі 100 тис. гривень колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково за наступними підставами.

Так, за змістом положень ст.128 ч.1, 5 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосуються норми Цивільного процесуального кодексу за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1180 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних засадах.

Відповідно до вимог ст.129 ч.1 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, колегія суддів приймає до уваги ступень вини ОСОБА_10 , ту обставину, що на момент ухвалення вироку досяг повнолітнього віку та виходячи з характеру та обсягу душевних, психологічних, фізичних страждань, їх тривалості та значимості для потерпілого, водночас враховуючи стан здоров`я постраждалого, тяжкість вимушених змін в його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідних для відновлення його попереднього стану, вважає за необхідне задовольнити цивільний позов ОСОБА_7 частково, а саме у сумі 30 тис. гривень.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_10 , колегія суддів, оцінюючи обставини, характер та ступінь тяжкості, спосіб та мотиви вчинених кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав частково, скоїв злочини будучи неповнолітнім, спосіб його життя, те, що він виховувався у сім`ї з одним з батьків матір`ю, яка як вбачається не може проконтролювати його поведінку, особисте ставлення до скоєного, його вік та стан здоров`я, враховуючи висновки досудової доповіді, думку потерпілого щодо призначення суворої міри покарання, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з частковим у вигляді трьох місяців позбавлення волі приєднання покарання не відбутого за попереднім вироком Южного міського суду Одеської області від 11.07.2018 року, який набрав чинності, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Водночас, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження щодо ОСОБА_10 в рамках даного кримінального провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали припинив свою дію та в подальшому за відсутністю клопотань учасників процесу запобіжний захід відносно обвинуваченого у ході судового розгляду не обирався. В подальшому Суворовським районним судом м. Одеси була винесена ухвала про тимчасове залишення обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою в ОУВП №21 ДПтСУ в Одеській області, який був засуджений вироком Южного міського суду Одеської області від 11.07.2018 року за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі та утримувався під вартою в установі виконання покарань з 11.07.2018 року.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження за №0000430 від 24.09.2016р. за обвинуваченням за ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.1, 15 ч.3, 115 ч.1 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області.

Також з метою не погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне за наслідком судового розгляду зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_10 час його попереднього ув`язнення у період часу з 24.09.2016р. по 26.09.2016р., що підтверджується протоколом затримання особи в порядку ст.208 КПК України від 24.09.2016р. та з 11.07.2018 року до моменту ухвалення вироку, тобто 19.10.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р., що також мотивовано постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.68, 72, 98, 102,103 КК України, ст.ст.128, 369-371, 373-374, 395 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р., колегія суддів,-

Ухвалила:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.3, 186 ч.1, 15 ч.3, 115 ч.1 КК України, призначив йому покарання:

- за ст.ст.15 ч.3, 186 ч.1 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

- за ст.ст.15 ч.3, 115 ч.1 КК України у вигляді восьми років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України визначити ОСОБА_10 міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді восьми років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупності злочинів шляхом складання покарань приєднати частково у вигляді трьох місяців позбавлення волі - покарання не відбуте за вироком Южного міського суду Одеської області від 11.07.2018 року та остаточно визначити ОСОБА_10 міру покарання у вигляді восьми років трьох місяців позбавлення волі.

Застосувати щодо ОСОБА_10 запобіжній захід у вигляді тримання під вартою, який до набрання вироком законної сили залишити не змінним - тримання під вартою у ОУВП УДПтСУ України в Одеської області.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_10 , тобто з 11.07.2018 року (відповідно вироку Южного міського суду Одеської області від 11.07.2018 року).

Зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження в період з 24.09.2016р. по 26.09.2016р., а також з 11.07.2018 року до моменту ухвалення вироку, тобто 19.10.2018 року з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі на підставі ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави в особі ОНДІСЕ (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21) процесуальні витрати у сумі 3303 грв., пов`язаних із залученням експертів для проведення судово-трасологічної експертизи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 заявлений на суму морального збитку у розмірі 100 тис. гривень задовольнити частково, а саме у сумі не відшкодованої моральної шкоди у сумі 30000 гривень, з підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_7 моральної шкоди у сумі 30000 гривень.

Речові докази - металевий ніж зі слідами речовини бурого кольору, светр сірого кольору, футболка червоного кольору, пакунок із кофтою та футболкою, конверти зі змивами, які зберігаються в камері сховищ речових доказів Южненського ВП Лиманського ВП ГУНПУ в Одеській області - знищити.

Виконання вироку у даній частині покласти на Южненський ВП Лиманського ВП ГУНПУ в Одеській області.

Матеріали кримінального провадження №0000430 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2016 року зберігати в Комінтернівській місцевій прокуратурі Одеської області.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3