Справа № 487/640/19
Провадження № 1-кс/487/1403/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000131 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дачу-Борзой, Грозненського району, Чеченської республіки, Російська Федерація, чечена, громадянина Російської Федерації, маючого посвідку на постійне проживання на території України НОМЕР_1 від 12.10.2015 року, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, працюючого менеджером МПК "Амарант", освіта середня-спеціальна, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, притягується до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України Ленінським районним судом міста Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
19.02.2019 року старший слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з начальником Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В клопотанні слідчий зазначає, що Слідчим відділом Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 11 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
19.02.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України:
Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.
Захисник в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, відсутність в матеріалах клопотання будь-яких доказів на підтвердження скоєння кримінального правопорушення саме її підзахисним. Крім того зазначила, що слідчим при складанні процесуальних документів допущено безліч помилок, у зв`язку з чим неможливо встановити реальні обставини вчиненого злочину.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав думку захисника.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки учасників процесу, свідка, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання вбачається, що 11.01.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, знаходячись в невстановленому місці, у невстановленій в ході досудового розслідування спосіб незаконно придбав ручну короткоствольну нарізну вогнепальну зброю - пістолет «Glock-19», калібру 9x19 мм «Parabellum», виробництва «AUSTRIA», та боєприпаси у вигляді 9-мм патронів «Parabellum» в кількості 56 штук, після чого незаконно зберігав їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 11.01.2019 року, приблизно о 06 годині 15 хвилин ОСОБА_4 знаходячись за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи на меті ухилитися від кримінальної відповідальності за незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, відчинив вікно та викинув з нього чорну тканеву сумку в якій знаходився пістолет «Glock-19», калібру 9x19 мм «Parabellum», виробництва «AUSTRIA», та боєприпаси у вигляді 9-мм патронів «Parabellum» в кількості 56 штук, які згідно висновку експерта є ручною короткоствольною нарізною вогнепальною зброю - пістолет «Glock-19», калібру 9x19 мм «Parabellum», виробництва «AUSTRIA», та 56 штук 9-мм патронів «Parabellum», які є боєприпасами.
Про наявність підстав для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення свідчать: рапорт ОСОБА_8 від 11.01.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 11.01.2019 року, відповідно до якого останній надав свідчення про обставини вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме про те, що 11.01.2019 року будучи задіяним для проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , близько 06:15 годин побачив, як ОСОБА_4 відкрив вікно та викинув з нього тканеву сумку. Після чого на місце викликано СОГ Інгульського ВП; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 11.01.2019 року, відповідно до якого останній надав свідчення про обставини вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме про те, що 11.01.2019 будучи задіяним для проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , близько 06:15 годин почув від свого колеги ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_4 відкрив вікно та викинув з нього тканеву сумку; протокол на негласне отримання зразків необхідних для порівняльного дослідження від 16.01.2019 року, під час якого вилучено 2 (два) недопалки цигарок, які залишив після себе ОСОБА_4 у корені дерева, розташованого біля будівлі «Окна и двери» за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська 37; протокол обшуку від 11.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол огляду місця події від 11.01.2019 року, в ході якого виявлено та вилучено тканеву сумку чорного кольору, у середині якої знаходився предмет ззовні схожий на пістолет із приєднаним до нього магазином заповненим набоями в кількості 15 штук, та окремо набоями у кількості 41 шт.; висновок експерта НДЕКЦ № 8 від 11.01.2019 року, відповідно до якого пістолет наданий на експертизу є ручною короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю пістолетом пістолет «Glock-19», калібру 9х19 мм «Parabellum», виробництва «AUSTRIA», та предмети у кількості 56 штук є боєприпасами 9мм патронами «Parabellum»; висновок експерта НДЕКЦ № 25 від 23.01.2019 року, в якому зазначено, що генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові виявлених на спусковому гачку та скобі предмета, схожого на пістолет є змішаними та можуть бути придатними для ідентифікації
лише за домінуючим ДНК профілем. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові, що домінують серед змішаних генетичних ознак в об`єкті №3 належать невстановленій особи чоловічої генетичної статі; повідомлення із НДЕКЦ про встановлення збігу за регіональним обліком генетичних ознак людини від 24.01.2019 року за №19/115/08/767, відповідно до якого Миколаївським НДЕКЦ встановлено збіг за регіональним обліком генетичних ознак людини ДНК профілю невстановленій особи чоловічої генетичної статі, генетичні ознаки якої домінують серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами на спусковому гачку та скобі з ДНК профілем зразка крові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; висновок експерта НДЕКЦ № 87 від 30.01.2019 року, в якому зазначено, що на недопалку «1» відібраного у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №1) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на недопалку «1» відібраний у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №1) збігаються з генетичними ознаками клітин з ядрами без домішки крові, що домінують серед змішаних генетичних ознак в об`єкті №3 на спусковому гачку та скобі предмета, схожого на пістолет.
Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 11.01.2019 року він був залучений для проведення обшуку та згідно розстановки спостерігав за вікном з торця будинку. Раптом він побачив, як відкрилось вікно та ОСОБА_4 викинув сумку, яка зачепилась за паркан. Після чого приїхав експерт та сумку вилучили.
Слідчий суддя критично оцінює доводи захисника та підозрюваного про необґрунтованість підозри, пред`явленої йому, оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, будучи громадянином Російської Федерації та обізнаним про міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду та виїхати за межі України, перебуваючи на волі може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи що наразі Ленінським районним судом м. Миколаєва він притягається до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.
Посилання захисника ОСОБА_5 на те, що підозрюваний вже не зможе впливати на свідка ОСОБА_8 , так як останній був допитаний, суд сприймає критично, оскільки на стадії досудового розслідування свідок був допитаний лише з тих обставин, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. При цьому, судовий розгляд справи повинен відбуватися з дотриманням принципу безпосередності.
Разом з тим, суд вважає, що допущені слідчим помилки при складанні процесуальних документів не впливають на обґрунтованість пред`явленої підозри та не усувають ризики, встановлені судом.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, наразі притягується до кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину.
Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чинити вплив на свідків, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Враховуючи викладене, строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 слід рахувати з 22.02.2019 року.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
При цьому, суд вважає недоведеним послання сторони обвинувачення на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається у кримінальному провадженні №0000131, а тому він не пов`язаний із запобіжним заходом, який був обраний в іншому кримінальному провадженні.
Окрім цього, відповідно до даних листа Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.02.2019 року, за час дії запобіжного заходу у вигляді застави, обов`язки покладені на ОСОБА_4 не порушувалися, а тому, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання
про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 150 000 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дачу-Борзой, Грозненського району, Чеченської республіки, Російська Федерація, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» до 22.04.2019 року.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в сумі 150000,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`зання:
- прибувати до старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , з періодичністю 2 рази на тиждень по понеділкам та п`ятницям з 14-00 год. до 17-00 год.; не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками в даному кримінальному провадженні.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 22.04.2019 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1