У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС четвертого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження №0000096 від 12.07.2018 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , звернулася до суду з вказаною скаргою, в якій посилається на те, що 05.12.2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва, було проведено обшук, у рамках кримінального провадження №0000096 від 12.07.2018 року, за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавели, буд. 16-А, в результаті якого вилучено речі, які належать їй на праві власності та які до теперішнього часу не повернуто.
У судове засідання представник власника майна адвокат ОСОБА_4 не з`явився, клопотав про задоволення скарги у його відсутність Слідчий з ОВС четвертого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві у судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.
У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Згідно ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Як вбачається з матеріалів скарги 05.12.2018 року, за адресою: м. Київ бул. Вацлава Гавели, буд. 16, літера А, другий поверх, було вилучено майно ТОВ «Княжна Либідь» та ТОВ «Ріальто».
15.01.2019 року, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого з ОВС четвертого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна вилученого під час обшуку за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавели, буд. 16, літера А, другий поверх, право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Центр комерційної нерухомості» (код 38638859), та використовуються особами які діють від імені ТОВ «Княжна Либідь» та ТОВ «Ріальто».
У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
В силу положень кримінального процесуального законодавства України на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, а тому слідчий суддя оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, вважає, що вилучене під час обшуку, за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавели, буд. 16, літера А, другий поверх, майно має статус тимчасово вилученого, а тому підлягає поверненню особі, у якої воно було вилученого.
Керуючись ст. ст. 98-100, 167-169, 170-173, 303-307, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС четвертого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження №0000096 від 12.07.2018 року - задовольнити.
Зобов`язати слідчого з слідчого з ОВС четвертого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 або уповноважену особу ОВС четвертого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві повернути ОСОБА_3 майно вилучене під час обшуку 05.12.2018 року за адресою АДРЕСА_1 , а саме:
-Мобільний телефон SAMSUNGSM-G930FD IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 1 шт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: