Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року
м. Київ

справа № 235/7157/15-к
провадження № 51-10338ск18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув заяву засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Донецької області від 21 серпня 2018 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинська Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше

не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.
Встановлені обставини
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду 12 грудня 2018 року

(вх. № 32074/0/170-18) від ОСОБА_4 надійшли матеріали (фото копії документів) без звернення, а тому 13 грудня 2018 року (вих. № 37217/172-18) їх було повернуто відправнику та роз`яснено порядок і строки касаційного оскарження.
10 січня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 21 серпня 2018 року та заявою про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження згаданого судового рішення.
Суть питання
У заяві ОСОБА_4 зазначає про те, що 05 грудня 2018 року ним помилково надіслано до суду касаційної інстанції не касаційну скаргу, а інші матеріали,

які були йому повернуті разом із відповіддю Верховного Суду (отримані засудженим 22 грудня 2018 року). Після цього він 10 січня 2019 року повторно звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного суду з касаційною скаргою та заявою про поновлення пропущеного строку.
На думку засудженого, пропущений ним строк на касаційне оскарження підлягає поновленню, оскільки його перший лист (з помилковим вкладенням) був направлений до касаційного суду в межах строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Донецької області від 21 серпня 2018 року (копію якої він отримав 05 вересня 2018 року).
Мотиви Верховного Суду
З положень ч. 1 ст. 116 КПК вбачається, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою, якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові

від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Як убачається зі змісту заяви, ОСОБА_4 був обізнаний про порядок і строки касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, однак без поважних причин пропустив установлений Законом тримісячний строк. При цьому його заява не містить об`єктивних обставин, які би свідчили про наявність істотних перешкод чи труднощів, які унеможливлювали подачу ним касаційної скарги у встановленому порядку.
Так у заяві засудженого не зазначено, які конкретно непереборні обставини сприяли відправленню ним до касаційного суду пакету документів без звернення замість касаційної скарги.
Також ОСОБА_4 не обґрунтував, чому до 22 грудня 2018 року (коли отримав назад надісланий до касаційного суду пакет документів без звернення із відповіддю Верховного Суду) не міг самостійно виявити і виправити свою помилку, і чому, отримавши згадану відповідь 22 грудня 2018 року, повторно звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення лише 10 січня 2019 року.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Оскільки ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції поза межами строку визначеного ч. 2 ст. 426 КПК, а з поданої заяви касаційний суд не знаходить підстав для поновлення цього строку, його касаційна скарга підлягає поверненню відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 цього Кодексу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Донецької області

від 21 серпня 2018 року щодо нього і повернути касаційну скаргу заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3