Справа № 642/1542/19,
Провадження 1кп/642/478/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №00000111 від 13 січня 2019 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2019 , точний час під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 перебував у м.Києві, де у нього виник злочинний намір, направлений на незаконне придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабісу», для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 використовуючи всесвітню мережу інтернет, зайшов у інтернет-магазин під назвою «АТБ» та у невстановленої в ході досудового слідства особи, замовив особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» та за допомогою пристрою для здійснення простих фінансових операцій «ИзіПей» перевів грошові кошти у сумі 300 гривень, на рахунок вказаного Інтернет магазину. В свою чергу невстановлена в ході досудового слідства особа, через безкоштовний кросплатформений месенджер «Telegram», повідомила ОСОБА_4 місцезнаходження особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабіс».

Після чого, ОСОБА_4 прослідував на вказане місце, де забрав полімерний прозорий пакет з речовиною рослинного походження, який помістив до до спортивної сумки, що знаходилась при ньому, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - «канабіс» та з вказаного часу почав зберігати її при собі для подальшого, власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, 12 січня 2019 ОСОБА_4 електропотягом сполученням «Київ-Харків» незаконно перевіз у спортивній сумці, що знаходилась при ньому, до м.Харкова, особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», тим самим незаконно перевіз особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», для власного вживання, без мети збуту.

12 січня 2019 приблизно о 09 год. 35 хв. ОСОБА_4 перебував на території вокзалу станції «Харків-пасажирський», за адресою: м.Харків, майдан Привокзальний, 1, на якого спрацював службовий пес, після чого ОСОБА_4 , під час огляду, добровільно, зі спортивної сумки, що знаходилась при ньому, видав два безбарвних полімерних пакета з фіксаторами, один в одному, в одному з яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, масою: 6,1293 г., яка згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №3/165се-19 від 04.02.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом -«канабіс». Маса «канабісу», в перерахунку на суху речовину, склала: 5,4373 грам.

Таким чином, ОСОБА_4 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав, перевіз та зберігав, без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб - «канабіс», що віднесений до наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

11 березня 2019 року між прокурором Холодногірського відділу прокуратури Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.473 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин і ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчинені зазначеного злочину. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме за ч.1 ст.309 КК України - у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, погодився з його кваліфікацією, щиро покаявся та підтвердив обставини викладені в угоді про визнання винуватості. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно, права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання він взмозі реально. Просив затвердити зазначену угоду.
Захисник підтримав думку прокурора та обвинуваченого і також просив затвердити угоду.
Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного:
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується та визнає вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.1 ст.309 КК України.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, та є фактичні підстави для визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469,472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкцій ч.1 ст.309 КК України, є такою, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 11 березня 2019 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд переконаний, що угода підлягає затвердженню, та призначає узгоджені сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судового дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 3/165се-19 від 04.02.2019 р. у розмірі 858 грн. 00 коп.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Холодногірського відділу прокуратури Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 11 березня 2019 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведення судового дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 3/165се-19 від 04.02.2019 р. у розмірі 858 грн. 00 коп.

Речові докази: два безбарвних полімерних пакета з фіксаторами, один в одному, в одному з яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, масою: 6,1293 грам, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - «канабіс», масою в перерахунку на суху речовину 5,4373 грам, які згідно квітанції №8946 від 08.02.2019р. знаходяться в камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Х/О, після набрання вироком законної сили знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1