01.04.2019 Справа № 490/3767/18
н/п 1-кп/490/486/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
01 квітня 2019 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000655, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Воронежі, Російська Федерація, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні дітей не має, без зареєстрованого місця проживання, останнє місце фактичного мешкання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
29.06.2004 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від покарання із іспитовим строком на 2 роки;
10.10.2007 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі, 20.09.2012 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області умовно-достроково звільнений від відбуття покарання із невідбутим строком 1 рік 8 місяців 2 дні;
02.04.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.185 КК України до 4 місяців арешту, вирок не приведено до виконання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
18 лютого 2018 року близько 09 години 00 хвилинОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом з вітчимом ОСОБА_5 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Знаходячись у приміщенні кухні за вищевказаною адресою, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , схопив кухонний ніж та умисно наніс останньому один удар вказаним ножем в область правого підребер`я спричинивши при цьому проникаюче, колото-різане поранення з раньовим каналом, що проникає до черевної порожнини з пораненням печінки та внутрішньочеревною кровотечею. Згідно висновку СМЕ №341 від 12.04.2018 року вказані тілесні ушкодження віднесені до категорії тяжких тілесних пошкоджень, що небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, винним себе визнав частково та під час допиту у суді пояснив, що приблизно 17 лютого 2018 року він разом зі своїм другом приїхали за потерпілим, та всі разом поїхали в район Центрального ринку вживати алкогольні напої. Він особисто за той вечір випив близько 800 мл горілки. Йому стало зле, він подзвонив матері, щоб вона його зустріла, однак вони розминулися та він сам поїхав до себе додому. Близько 09 години ранку, він приїхав додому до матері. Матері вдома не було, був лише її співмешканець, потерпілий ОСОБА_8 , в них виникла сварка. Потерпілий ОСОБА_8 перший вдарив його головою в область носа. Після цього він вдарив його у відповідь рукою в обличчя. Потерпілий штовхнув його на стіл, він побачив кухонний ніж, взяв його в ліву руку, а потерпілий почав бігти на нього, в потерпілого в руках нічого не було. В момент коли він взяв в ліву руку ніж та повертався обличчям до потерпілого, потерпілий вже приблизився та напоровся ножем в живіт, точно куди він не бачив. Брав ніж в руки, щоб злякати потерпілого, але він не хотів з ним битися. Раніше конфлікти між ними були, але здебільшого словесні. Після цього інциденту, вони ще десь хвилин п`ять посіділи разом. Потерпілий сказав, що йому становиться зле, та вже пішла кров, він вирішив піти до сусіда подзвонити в швидку, оскільки в нього телефону не було. Одного разу вже була аналогічна ситуація, він поцарапав ножем потерпілого, хоча хотів просто налякати. Винним він себе визнав частково, обставини справи він визнає, а кваліфікацію злочину не визнає. Він хотів лише злякати потерпілого, а не наносити тяжкі тілесні ушкодження. Крім того додав, що в момент події потерпілий був п`яний. Ніж, яким було нанесено удар звичайний кухонний, яким ріжуть хліб, клинок гострий десь 10 см.

Окрім часткового підтвердження власними показаннями обвинуваченого, його вина у вчиненні вищезазначеного злочину підтверджуються:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 який в суді пояснив, що обвинуваченого він знає давно, так як проживає з його матір`ю ОСОБА_9 , обвинувачений, коли вживає алкоголь погано себе поводить. 17 лютого 2018 року він знаходився вдома з дружиною та до них приїхав ОСОБА_6 , вони вийшли на двір та вживали алкогольні напої, конфліктних ситуацій не виникало. 18 лютого 2018 року близько 09 години ранку до нього додому приїхав обвинувачений, в цей момент він лежав дивився телевізор, та почув як зайшов ОСОБА_6 . Мати обвинуваченого, його дружина, була на ринку. Коли обвинувачений зайшов у кімнату, то відразу запитав де його мати, на що він йому відповів, що не знає, він ще декілька разів спитав про місцезнаходження його матері, а він йому відповідав, що не знає, після цього підвівся та почав вдягатися, а обвинувачений пішов на кухню, коли він зайшов до кухні та підійшов до котла, щоб взяти взуття, почав взуватися, в цей момент обвинувачений стояв біля столу, та питав його куди він хоче піти, він йому не відповідав, бо просто хотів піти з дому, щоб уникнути конфлікту, оскільки обвинувачений був сильно п`яний. Коли він спробував вийти з кухні, обвинувачений став в проході та перекрив йому дорогу, та почав його штовхати, а після цього, взяв у руки ніж, та вдарив його ножем лівою рукою в праву нижню частину тулубу. Вони стояли обличчям один до одного, на малій дистанції. Лезо ножа розрізало куртку в яку був одягнений потерпілий. Потерпілий фізичного спротиву ОСОБА_6 не вчиняв, нецензурно не лаявся. Після того як обвинувачений його вдарив ножем в бік тулубу, потерпілий закрив рану рукою, та вибіг на вулицю, до сусіда ОСОБА_10 , звідки викликали шведку медичну допомогу. Ніж залишився в кімнаті. У лікарні йому сказали, що ножем заділи печінку, внаслідок чого він втратив близько 1,5 літра крові, на лікуванні він перебував близько двох тижнів.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який в суді пояснив, що в 2018 році, точної дати він не пам`ятає, зранку до нього прибіг потерпілий ОСОБА_5 , та коли свідок відчинив вхідні двері то побачив, що потерпілий стоїть в куртці з кров`ю, при цьому він сказав, що помирає. Коли він спитав у потерпілого звідки в нього кров, то він йому відповів, що син його сусідки ОСОБА_11 вдарив його ножем. Потерпілий вказав на обвинуваченого ОСОБА_6 , свідок його знає особисто. Пляма крові була з правої сторони. Свідок особисто викликав швидку. Швидка медична допомога приїхала через 3 хвилини, потім приїхала поліція та сама сусідка ОСОБА_9

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в суді пояснила, що обвинувачений є її сином, а потерпілий співмешканцем, з яким вона проживає разом близько 12 років. Напередодні події обвинувачений приїхав до них додому з кумом та вони покликали потерпілого на вулицю, де всі разом вживали алкогольні напої. Наступного дня вона поїхала на Центральний ринок, а потерпілий залишився вдома сам. Пізніше їй подзвонив сусід ОСОБА_10 та сказав, що обвинувачений порізав ОСОБА_8 . Вона одразу поїхала додому. Вдома вже була поліція. В будинку було чисто, вона бачила кухонний ніж та трохи крові. Причин конфлікту вона не знає. Раніше між обвинуваченим та потерпілим були конфлікти, коли вони спільно вживали алкоголь. Проблеми обвинуваченого виникають із-за алкоголю, від якого він стає дуже агресивним. Бували моменти, коли після вживання алкоголю він нічого не пам`ятав. Від алкогольної залежності він не лікувався. У сина вже були схожі ситуації, коли він випив та була сварка з його братом ОСОБА_12 , вони боролися, в руках ОСОБА_6 був ніж, вони впали та брат обвинуваченого ОСОБА_13 наштовхнувся на ніж, але це було випадково.

- показаннями свідка ОСОБА_14 який пояснив суду, що є кумом обвинуваченого та в лютому 2018 року він був разом з ОСОБА_6 з яким вживав алкогольні напої, потім вони поїхали до потерпілого ОСОБА_5 та разом з ним продовжили вживання алкогольних напоїв. Близько 06 години ранку вони разом з обвинуваченим поїхали до житла свідка в Корениху, а потерпілий поїхав до себе. Вони з обвинуваченим розійшлись близько 08 години ранку. Відносини між обвинуваченим та потерпілим були нормальні, вони не сварились.

- показаннями експерта ОСОБА_15 , який в судовому засіданні спростував версію обвинуваченого щодо механізму нанесення тілесного ушкодження шляхом випадкового зіткнення потерпілого з ножем, який був у лівій руці ОСОБА_6 . Судовий експерт пояснив, що тілесне ушкодження, яке отримав потерпілий однозначно не могло утворитися шляхом набігу потерпілого на обвинуваченого. Експерт ОСОБА_15 обґрунтував це тим, що для того, щоб утворились такі пошкодження внаслідок набігу, повинен був бути не кухонний ніж, а кинджал, інша холодна зброя із запобіжником на рукоятці, та його необхідно було тримати під кутом 90 градусів, з повним сильним фіксуванням в долоні або руки об стіну, проте таких умов в цій ситуації створено не було. Встановлені тілесні пошкодження могли утворитися лише в результаті ударної дії. Судовий експерт також не підтвердив іншу версію обвинуваченого щодо можливості завдання такого тілесного пошкодження внаслідок розвороту ОСОБА_6 із ножем та випадкового набігу на нього потерпілого, який рухався на обвинуваченого. Експерт пояснив, що в такому разі ОСОБА_6 фактично наніс удар ножем потерпілому, що спростовує випадкове натикання на ніж з боку потерпілого.

Крім цього вина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими та речовими доказами:
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення від 18.02.2018 року згідно якого ОСОБА_6 в присутності адвоката ОСОБА_7 о 10 годині 30 хвилин було фактично затримано. Після ознайомлення з підставами затримання ОСОБА_6 пояснив, що згоден із тим, що скоїв кримінальне правопорушення, а саме наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді проникаючої колото-різаної рани (а.с. 118-120);
- висновком судової медичної експертизи №341 від 12.04.2018 року згідно якого у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді рани в області правого підребер`я з раньовим каналом, що проникає до черевної порожнини з пораненням печінки та внутрішньочеревною кровотечею, саден в області обличчя. Тілесне ушкодження в області правого підребер`я утворилося внаслідок однієї ударної дії колюче-ріжучого предмету по типу клинка ножа в область передньої черевної стінки справа. Дані телесні пошкодження могли утворилися незадовго до звернення у лікарню 18.02.2018 р. По ступеню тяжкості рана в області правого підребер`я з рановим каналом, що проникає до черевної порожнини з пораненням печінки та внутрішньочеревною кровотечею відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя. (а.с.141-143);
- протоколом огляду місця події від 18.02.2018 р. з фототаблицею до нього згідно якого об`єктом огляду є будинок за адресою АДРЕСА_1 , в ході огляду було виявлено ніж із слідами темно-бурого кольору який лежав на раковині, також на раковині виявлено сім плям бурого кольору, які перебували в майже змитому стані. На підлозі біля мийки з раковиною виявлено плями темно-бурого кольору. На момент огляду в кімнатах загальний порядок не порушено, безлад відсутній. В ході огляду було вилучено ніж з речовиною бурого кольору та здійснено змив з речовиною бурого кольору (а.с. 124-127);
- відповідно до письмової заяви від 18.02.2018 р. ОСОБА_16 , остання як власник приміщення надала дозвіл на проведення огляду працівникам поліції належного їй житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 121);
- протоколом огляду місця події від 18.02.2018 р. згідно якого об`єктом огляду є службове приміщення ЛШМД м. Миколаєва. В ході огляду були вилучені речі потерпілого: футболка, светр, светр кольоровий з плямами бурого кольору. Крім того, зазначений одяг мав пошкодження у вигляді розривів тканини в району правого боку спереду. (а.с. 122);
- відповідно до письмової заяви від 18.02.2018 р. ОСОБА_17 , остання надала дозвіл на проведення огляду працівникам поліції належного їй як користувачу приміщення за адресою АДРЕСА_2 . (а.с. 123);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2018 року разом із додатком диском DVD-R VERBATIUM на якому міститься відеозапис зазначеної слідчої дії, згідно якого ОСОБА_6 розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а саме пояснив, що за місцем їх з потерпілим спільного мешкання у приміщенні літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 , між ними виникла сварка в ході якої ОСОБА_5 наніс йому один удар головою в область обличчя, після чого ОСОБА_6 відштохнув його, а після цього побачивши кухонний ніж на столі взяв його до руки та завдав одного удару ножем ОСОБА_5 в область живота, витягнув ножа та побачив кров. Під час слідчого експерименту підозрюваний докладно показав механізм нанесення тілесного ушкодження та обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с. 135-138, 148);
- випискою Миколаївського обласного наркологічного диспансеру №430 від 18.02.2018 року згідно якого у ОСОБА_6 станом на 09 год. 55 хв. встановлена гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю (а.с. 130);
- постановою слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_18 від 24.04.2018 року про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів згідно якого вилучений 18.02.2018 р. в ході огляду місця події кухонний ніж з плямами речовини бурого кольору визнано речовим доказом, та передано на зберігання до камери речових доказів Центрального ВП. (а.с.149);
- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №211 від 26.04.2018 року згідно якого генетичні ознаки клітин з домішкою крові виявлених на клинку ножа збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_5 .
Крім того, в судовому засіданні було досліджено речовий доказ ніж, яким обвинувачений ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_19 , даний ніж був упакований у цілісну упаковку, яка була опечатана експертом, а також містила в собі сейфпакет, який був використаний під час вилучення ножа 18.02.2018 р. в ході огляду місця події. Обвинувачений та потерпілий підтвердили, що саме цим ножем було завдано тілесне пошкодження ОСОБА_5 .
Суд виключає із числа доказів сторони обвинувачення - протокол проведення слідчого експерименту із потерпілим від 24.04.2018 року згідно якого потерпілий ОСОБА_5 показав механізм нанесення тілесних ушкодження та обставини вчинення кримінального правопорушення у зв`язку із його недопустимістю. Додаток до зазначеного протоколу диск DVD-R VERBATIUM не містить відеозапису проведення слідчого експерименту, що позбавляє можливості суд дослідити цей доказ та встановити застосування технічних засобів фіксації про використання яких було зазначено в протоколі. Відповідно до ч.4 ст.104 КПК України дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні. Водночас, на слідчий експеримент у житлі розповсюджуються правила проведення обшуку. Згідно слідчої довідки з технічних причин відеозапис не зберігся. (а.с.148)
Суд відхиляє твердження сторони захисту щодо порушення порядку вилучення 18.02.2018 року кухонного ножа, яким було завдано удару потерпілому, так як він був належним чином зафіксований у протоколі огляду місця події від 18.02.2018 р. за адресою: м. Миколаїв, вул. Конопатна, 59. В цьому протоколі міститься вказівка про вилучення цього речового доказу. В мотивувальній частині висновку експерта №235 від 14.03.2018 р. зазначено, що цей ніж було надано в упакованому вигляді полімерному пакеті Національної поліції із індивідуальним номером №4503290. На пакеті наведений пояснювальний запис: «нанесення тілесних пошкоджень вул. Конопатна 59», виконано підписи слідчого, двох понятих та спеціаліста. Цілісність упаковки не була порушена, спосіб пакування забезпечував зберігання об`єкту дослідження від несанкціонованого доступу. Під час судового засідання судом був оглянутий запечатаний спеціальний пакет Експертної служби №4165601 після відкриття якого оглянуто речовий доказ кухонний ніж та виявлено полімерний пакет Національної поліції із індивідуальним номером №4503290, який використовувався при вилученні ножа під час огляду місця події 18.02.2018 р. Обвинувачений та потерпілий під час дослідження цього речового доказу підтвердили, що саме цим ножем було завдано тілесне пошкодження 18.02.2018 р.
Щодо позиції захисту про перебування обвинуваченого під час нанесення удару ножем у стані перевищення меж необхідної оборони, то суд зазначає наступне. Така позиція обґрунтовується наявністю у ОСОБА_6 відповідно до висновку експерта №229 від 15.03.2018 року тілесного пошкодження у вигляді синця в області перенісся, яке утворилося від не менше ніж одного удару тупим твердим предметом. За показами обвинуваченого зазначене тілесне пошкодження утворилося від одного удару головою потерпілого ОСОБА_5 після чого він наніс останньому удар ножем. На думку сторони захисту, в цей момент у обвинуваченого виник стан необхідної оборони, який останній лише перевищив.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 26.04.2002 р. «Про судову практику у справах про необхідну оборону» при з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
При оцінці наявності такого стану, суд враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 тривалий час проживали спільно, до моменту вчинення злочину знаходилися у нормальних відносинах, спільно вживали алкогольні напої, а конфлікт між ними виник раптово, і до цього ОСОБА_5 жодних агресивних дій щодо обвинуваченого не здійснював, потерпілий був один, не мав при собі жодної холодної або вогнепальної зброї, інших речей, які б могли загрожувати здоров`ю обвинуваченого, за віком та станом здоров`я не мав фізичної переваги над обвинуваченим, тобто у ОСОБА_6 не було жодних об`єктивних причин переживати за своє життя. В той же час, ОСОБА_6 мав можливість не допускати конфлікт із потерпілим або припинити його шляхом залишення приміщення літньої кухні, проте замість цього він взяв з кухонного стола ніж, яким могли бути нанесені тяжкі тілесні пошкодження та який представляв реальну загрозу життю потерпілого, про що ОСОБА_6 однозначно повинен був розуміти. Наявність тілесного пошкодження у вигляді синця в області обличчя жодним чином не давало підстав для застосування обвинуваченим ножа проти потерпілого у якого були також виявлені тілесні пошкодження у вигляді ссадна в області голови. Відсутність загрози з боку потерпілого також підтверджується тим, що під час слідчого експерименту обвинувачений повідомив, що після отримання удару від потерпілого він відштовхнув останнього, тобто конфлікт було припинено, але після цього взяв ножа до руки та завдав ним удару. Після нанесення удару вони разом з потерпілим сіли та декілька хвилин спокійно розмовляли.
Досліджені докази не дають суду підстав вважати, що в діях обвинуваченого були ознаки необхідної оборони, або перевищення меж необхідної оборони, дане твердження сторони захисту є надуманим. Наведене підтверджує висновки суду про те, що поведінка ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_5 була викликана раптово виниклими неприязними стосунками, а не необхідністю захищатись від потерпілого ОСОБА_5 .
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини, його особу, а саме те, що він не працює, неодружений, дітей не має, до затримання мав постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за аналогічний насильницький злочин проти життя людини - 10.10.2007 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі, 20.09.2012 року умовно-достроково звільнений від відбуття покарання із невідбутим строком 1 рік 8 місяців 2 дні.
Відповідно до довідки №816 від 20.02.2018р. з Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_6 на обліку не перебуває. Відповідно до довідки №1035 від 19.02.2018р. Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_6 перебуває на обліку з 26.05.2017р. внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.
Обставини, що пом`якшують покарання - відсутні. Суд не враховує як обставину, що пом`якшує покарання часткове визнання вини з боку ОСОБА_6 , так як за змістом показань обвинуваченого під час досудового розслідування та судового провадження, обвинувачений наполягав, що ОСОБА_5 сам наштовхнувся на ніж, а у нього був відсутній суб`єктивний умисел на спричинення тяжких тілесних пошкоджень потерпілому від якого він захищався. За своїм змістом такі показання не можуть свідчити про визнання вини та каяття у вчиненому злочині, передбаченому ч.1 ст.121 КК України, натомість спрямовані на ухилення від настання відповідальності за вчинені дії.
Обставина, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Зазначена обставина визнається обвинуваченим та підтверджується медичною документацією.
Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції, встановленої ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю вказаного вище злочину та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за який ОСОБА_6 засуджено вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2018 року до 4 (чотирьох) місяців арешту, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Таке покарання відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості вчинених ним злочинів, а також є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. Стороною обвинувачення надано довідки щодо вартості проведення у кримінальному провадженні судово-дактилоскопічної експертизи №235 від 14.03.2018 року на суму 572 грн. 00 коп., судової експертизи холодної зброї №120 від 11.04.2018 року на суму 715 грн. 00 коп., судової молекулярно-генетичної експертизи №211 від 26.04.2018 року на суму 10796 грн. 84 коп. на загальну суму 12083 грн. 84 коп. Таким чином, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави 12083 грн. 84 коп. в рахунок відшкодування вказаних витрат.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили слід наступним чином вирішити долю речових доказів, а саме: ніж, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, змиви з речовиною бурого кольору, зразки букального епітелію ОСОБА_6 , зразки крові ОСОБА_20 слід знищити, речі потерпілого ОСОБА_5 : футболка, світер, куртка, джинси залишити останньому, додатки до протоколів слідчих експериментів 2 диски DVD-R з відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до позбавлення волі, суд лише у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. Враховуючи особу обвинуваченого та встановлені під час кримінального провадження обставини, суд не вбачає підстав для зміни застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили на інший.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, тобто з 18 лютого 2018 року. (а.с.118)
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_6 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 18 лютого 2018 року по день набрання вирокомзаконної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вказаного злочину та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за який ОСОБА_6 засуджено вироком від 02.04.2018 року Заводського районного суду м. Миколаєва до 4 (чотирьох) місяців арешту шляхом поглинання менш суворого з призначених покарань більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Строк початку відбуття покарання ОСОБА_6 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18 лютого 2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_6 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 18 лютого 2018 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2019 року до набрання вироком законної сили - залишити попереднім.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на проведення судово-дактилоскопічної експертизи №235 від 14.03.2018 року, судової експертизи холодної зброї №120 від 11.04.2018 року, судової молекулярно-генетичної експертизи №211 від 26.04.2018 рокув розмірі 12083 (дванадцять тисяч вісімдесят три) гривні 84 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000655, а саме:
-ніж який знаходиться в камері зберігання речових доказів Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, змиви з речовиною бурого кольору, зразки букального епітелію ОСОБА_6 , зразки крові ОСОБА_20 - знищити;

-речі потерпілого ОСОБА_5 : футболку, світер, куртку, джинси залишити останньому як власнику;

-додатки до протоколів слідчих експериментів 2 диски DVD-R з відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільні позови не заявлялися.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Центрального районного
суду міста Миколаєва ОСОБА_1