Справа № 457/250/18
провадження №1-кп/457/76/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінальних проваджень № 0000066,№ 0000067 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уличне Дрогобицького району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, студента третього курсу Дрогобицького професійного політехнічного ліцею № 15, засудженого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки з застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України строком 1 рік 6 місяців,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 о 23 год. 00 хв. 11 лютого 2018 року, знаходячись неподалік вілли «Христина», що по вул. Крушельницької у м. Трускавець Львівської області, маючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна та корисливий мотив, підбіг ззаду до ОСОБА_5 , яка йшла вулицею, та без застосуванням фізичного насильства, шляхом ривка, рукою різко потягнув за сумку, яку ОСОБА_5 тримала на плечі, від чого остання втратила рівновагу та впала на землю, після чого відкрито викрав у неї сумку фірми «Valentino fabiano» вартістю 1500 грн., в якій знаходились окуляри для зору вартістю 1000 грн., плоский чохол до окулярів, вартістю 150 грн. окуляри для зору, вартістю 1000 грн., чохол для окулярів із дерматину вартістю 150 грн., жіночу помаду, вартістю 80 грн., жіночий блиск для губ вартістю 40 грн., мобільний телефон фірми «Umi» моделі «LONDON» вартістю 1100 грн., який знаходився у силіконовому чохлі, вартістю 100 грн., та вмонтованою сім-картою мобільного оператора «Водафон», вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 5140 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім цього, ОСОБА_3 о 24 год. 00 хв. 11 лютого 2018 року підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік будинку АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за ним на його думку ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрав з під капоту даного автомобіля акумуляторну батарею торгової марки «ISTA 60А» вартістю 300 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім цього, ОСОБА_3 о 24 год. 10 хв. 12 лютого 2018 року з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом підійшов до автомобіля марки ВАЗ 21053, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , 1997 року випуску, який був припаркований неподалік будинку №14 по вул. Стуса у м. Трускавець Львівської обл., та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 перебуває у власності ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_3 за допомогою інструментів, які він мав із собою, відчинив даний автомобіль, та вставивши раніше викрадену акумуляторну батарею, завів даний автомобіль та поїхав у м. Стебник Львівської області, чим незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом, що належить ОСОБА_7 .
Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчинених ним злочинів: він дійсно ввечері 11 лютого 2018 року викрав шляхом ривка сумку у невідомої жінки неподалік залізничного вокзалу у м. Трускавець. Цього ж дня десь через годину, перебуваючи у м. Трускавець по вул. В.Стуса, побачив автомобіль «Жигулі» п`ятої моделі, який мав намір викрасти, щоб доїхати додому у м. Стебник, однак у вказаному авто був відсутній акумулятор, тому він підійшов до автомобіля марки «Жигулі» шостої моделі, яка стояла поряд, звідки викрав акумулятор. У подальшому викрадений акумулятор він встановив на автомобіль «Жигулі» п`ятої моделі, відкрив дверки за допомогою викрутки, сів в автомобіль та поїхав у м. Стебник. Автомобіль залишив за декілька кілометрів від дому, а акумулятор забрав з собою, який у подальшому здав на металолом. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що є злочином середньої тяжкості, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно, що є злочином середньої тяжкості, та ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він заволодів транспортним засобом повторно, що є тяжким злочином.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, а саме те, що він на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивну характеристику за місцем проживання, його матеріальне становище, думку потерпілих, які просили обвинуваченого суворо не карати. Згідно з висновком досудової доповіді органу пробації виконання покарання відносно ОСОБА_8 у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкцій частин статей, за якими він притягається до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, без конфіскації майна.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з принципів справедливості, засади співмірності та індивідуалізації призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Беручи до уваги обставини справи, те, що обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, усвідомив наслідки своїх протиправної поведінки, обіцяв у майбутньому не вчиняти правопорушень, попросив вибачення у потерпілих та відшкодував матеріальну шкоду, висновок органу пробації, думку потерпілих, які просили обвинуваченого суворо не карати, те, що обвинувачений навчається, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без реального відбування покарання, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання, встановивши при цьому іспитовий строк на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого так активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до до ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_3 такі обовязки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Отже, ОСОБА_3 інкримінуються кримінальні правопорушення, які скоєно ним до ухвалення вироку від 17 вересня 2018 року. Оскільки обвинувачений вчинив злочин до ухвалення попереднього вироку Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 17 вересня 2018 року, йому на підставі ч. 4 ст.70 КК України слід визначити за вказані злочини покарання за сукупністю злочинів із застосуванням ст.75 КК України про звільнення від відбуття призначеного покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 186 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 17 вересня 2018 року, більш суворим, призначеного цим вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком три роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Речові докази чорну лакову сумку, дві пари окулярів для зору, два чохли, косметику, медикаменти, щітку для волосся, мобільний телефон фірми «Umi» моделі «LONDON», які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , повернути потерпілій.
Речові докази чоловічу куртку темно-сірого кольору зі світло-сірими вставками з капюшоном 44-го розміру, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Речові докази свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «ВАЗ 21053», державний номерний знак НОМЕР_2 , фіолетового кольору, вказаний автомобіль та ключі до нього, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , повернути потерпілому.

Речові докази фрагмент панелі рульової колонки вказаного автомобіля, чохол до керма, матерчаті чохли з переднього водійського сидіння та підголовника, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Речові докази дві плівки липкої стрічки зі слідами пальців рук, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1