07.12.2018
Справа № 642/6798/18
Провадження 1кп/642/877/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000440 від 28 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правпорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:
до Ленінського районного суду м. Харкова від прокуроратури Харківської області переданий обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000440 від 28 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, що, на його думку, відповідає вимогам КПК України.

Від захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 подано клопотання про направлення кримінального провадження з даного суду до іншого у винятковому випадку в порядку вимог абзацу шостого ч. 1 ст. 34 КПК України, а саме захисник посилався на те, що в Харківській області введено воєнний стан відповідно до Указу президента України Про введення воєнного стану в Україні від 26 листопада 2018 року № 393/2018, який затверджено Законом України Про затвердження воєнного стану в Україні від 26.11.2018 року № 2630-VІІІ. Воєнний стан введено до 26 грудня 2018 року. Так, захисником вказано, що обвинувачений ОСОБА_7 є громадянином Російської Федерації, проживає та зареєстрований у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області. Вважає, що у разі продовження строку воєнного стану будуть існувати обєктивні перешкоди для своєчасного прибуття для участі обвинуваченого ОСОБА_7 у судових засіданнях, та можливо будуть існувати перешкоди для вільного пересування обвинуваченого територією Харківської області. Просив звернутися до Харківського апеляційного суду для направлення подання до Верховного Суду, з метою направлення даного кримінального провадження до іншого суду Київської області, а саме до Києво-Свяошинського районного суду Київської області. Захисником також зазначено, що кримінальне провадження непідсудне Ленінському районному суду м, Харкова.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Частиною 1 ст. 34 КПК визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також передбачено можливість у виняткових випадках передати кримінальне провадження з одного до іншого суду.

Що стосується, доводів наведених у клопотанні захисника, як підставу для направлення матеріалів кримінального провадження для розгляду до іншого суду Київської області, а саме, щодо можливості ускладнення прибуття обвинуваченого до судових засідань у зв`язку із введенням воєнного стану у Харківській області, то суд звертає увагу, що положеннями ст. 336 КПК передбачено можливість здійснення судового провадження у режимі відеоконференції, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому засіданні.
Доводів щодо відсутності можливості здійснення судового провадження у режимі відеоконференції клопотання не містить.
Також абз. 6 ч. 1 статті 34 КПК України визначено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайної ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану тощо).
З урахуванням наведеного, суд не вважає, вказані захисником доводи винятковим випадком, для передачі кримінального провадження на розгляд до іншого суду в розумінні ст. 34 КПК.
Проте, у підготовчому судовому засіданні встановлена непідсудність даного кримінального провадження Ленінському районному суду м. Харкова.

Заслухавши прокурора щодо підсудності кримінального провадження даному суду і необхідності призначення судового розгляду, адвоката і його підзахисного, суд вважає необхідним у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення про направлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 № 0000440 від 28 березня 2017 року до відповідного суду у зв`язку з непідсудністю кримінального провадження даному суду з наступних підстав.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).
Згідно частини 1 статті 32 Кримінального процесуального кодексу України визначено , що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як убачається із обвинувального акта, складеного і затвердженого прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, зокрема ч. 5 ст.191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

З огляду на обставини, викладені в обвинувальному акті більш тяжким злочином інкримінованого ОСОБА_7 є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, тобто заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах.
Склад злочину передбачений у ст. 191 КК визначений законодавцем як матеріальний, адже передбачає настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди. Заволодіння чужим, майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим, становищем має місце тоді, коли службова особа незаконно обертає чуже майно на свою користь чи користь третіх осіб, використовуючи при цьому своє службове становище.
Отже, приймаючи до уваги специфіку конструкції складу злочину - заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем є закінченим з моменту коли службова особа незаконно обертає чуже майно на свою користь.
У конкретному провадженні мова йде про перерахунок коштів на рахунок ПП «УКРЗІЗ», яке знаходиться у Київській області, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, пров. Академіка Амасова, 32/2.
На час вчинення інкримінованих діянь обвинувачений ОСОБА_7 займав керівну посаду, був службовою особою ПП «УКРЗІЗ», юридична адреса якого - Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, пров. Академіка Амасова, 32/2.
Таким чином, кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_7 передбачене ч. 5 ст. 191 КК України вчинено в межах юрисдикції іншого відповідного суду Київської області.

Отже, виходячи із викладеного та керуючись вимогами ст. 32 КПК, у підготовчому судовому засіданні встановлена непідсудність даного кримінального провадження Ленінському районному суду м. Харкова.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема про направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Оскільки згідно обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, з яких більш тяжкий злочин вчинений за межами територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова, відповідно до вимог частини 1 статті 32 КПК кримінальне провадження № 0000440 від 28 березня 2017 року повинно здійснюватися судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке кримінальне правопорушення.

Суд зауважує, що належний суд, який має за юридичною підсудністю здійснювати вказане кримінальне провадження, знаходиться в межах юрисдикції інших апеляційних судів, тому питання щодо направлення цього провадження до іншого суду вирішується відповідно до положень частини 3 ст. 32 КПК, а саме: питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду з розгляду кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Таким чином, враховуючи, що прокурором прокуратури Харківської області помилково з порушенням правил територіальної підсудності направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000440 від 28 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, до Ленінського районного суду м. Харкова, якому вказане провадження непідсудно, суд відповідно до пункту 4 частини 3 статті 314 КПК приходить до висновку щодо необхідності прийняття рішення, зокрема про направлення обвинувального акта до Харківського апеляційного суду для внесення подання до Верховного суду для вирішення питання про направлення зазначеного кримінального провадження з Ленінського районного суду м. Харкова до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів згідно визначеної законом територіальної підсудності.

Керуючись статтями 32, 34 та пунктом 4 частини 3 статті 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт, спрямований прокуратурою Харківської області у кримінальному провадженні № 0000440 від 28 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правпорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, направити до Харківського апеляційного суду для внесення подання до Верховного Суду для вирішення питання про направлення зазначеного кримінального провадження з Ленінського районного суду м. Харкова до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів згідно визначеної законом територіальної підсудності.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає і є остаточною.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3