провадження № 1-кп/294/23/19
справа № 290/1255/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2019 року Чуднівський районний суд Житомирської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
та обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чуднові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
До початку судового засідання до суду надійшло письмова заява обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України. Також, у вказаній заяві обвинувачена вказує, що вину у вчиненні злочину не визнає, вважає, що її оговорили потерпілі.
У судовому засіданні прокурор та представник потерпілого заперечили щодо закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачена свою вину не визнала і є необхідність у встановленні винуватості останньої у вчиненні кримінального правопорушення.
Захисник та обвинувачена підтримали заяву та просили її задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку учасників процесу, вважає, що заява не підлягає задоволенню, так як є передчасною, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 49 КК України та роз`яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 7 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Відповідно до сформованої судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності, суд, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, повинен виконати вимоги, передбачені ст. 368 КПК України (у разі заперечення потерпілого проти закриття справи за нереабілітуючих обставин та розгляду справи) суд повинен, зокрема перевірити: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені цією статтею.
Крім того, суд має перевірити, чи дійсно сплили строки давності, чи особа не ухилялася від слідства та суду, чи не зупинявся перебіг строку давності, чи перебіг давності не переривався через вчинення нового злочину, чи правильно обчислені строки давності, чи дійсно настали підстави, передбачені ст. 49 КК України.
Оскільки в судовому засіданні представник потерпілого заперечував проти задоволення заявленого клопотання обвинуваченої, суд, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності повинен виконати вимоги ст. 368 КПК України, яка передбачає питання, що вирішуються судом при ухваленні вироку, у разі заперечення потерпілого проти закриття справи за нереабілітуючих підстав у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження лише на підставі заяви обвинуваченої, без дослідження всіх обставини кримінального провадження, зокрема, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачена, чи містить її діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винувата вона у вчиненні цього кримінального правопорушення, є недостатнім на думку суду. Тому заява обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 285, 288 ч. 2, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України - відмовити.
Розгляд кримінального провадження продовжити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1