ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/158/19 Справа № 175/536/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційні скарги директора ТОВ «Агротек» ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000554 від 17.10.2014р. стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України-

за участю:
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 (три) роки.
Стягнуто з ТОВ «Агротек» по 50000 грн. (п`ятдесят тисяч гривень) на користь потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Залишено без задоволення клопотання ОСОБА_8 про застосування амністії.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 визнаний у тому, що 16 жовтня 2013 року приблизно о 19.20 годині, керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Octavia A5 Elegance ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , приналежним на праві власності ТОВ «Агротек» (і.к.32232765), здійснював рух по лівій смузі руху автодороги М-04 «Знам`янка Луганськ Ізварине» зі сторони м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області у напрямку м. Дніпропетровська.
Під час руху ОСОБА_8 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, маючи можливість своєчасно виявити небезпеку для руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого в районі 0,214 км автодороги «Під`їзд до м. Дніпропетровська» навпроти території ТОВ «Епіцентр К» по вул. Бабенка, 25 у смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_13 , яка перетинала проїжджу частину справа-наліво відносно напрямку його руху.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_13 були спричинені ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.
Причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди послужили дії ОСОБА_8 , який грубо порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б) і 12.3 Правил дорожнього руху України, які встановлюють:
- п.1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
- п.1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- п.2.3 - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п.12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди».
Невиконання обвинуваченим ОСОБА_14 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди і заподіянням смерті ОСОБА_13 .

Вимоги апеляційних скарг та узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати через допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд під час розгляду кримінального провадження не взяв до уваги пояснення ОСОБА_8 щодо відсутності в нього об`єктивної можливості своєчасно помітити пішохода та уникнути наїзду, тому захисник вважає, що в діях його підзахисного відсутнє порушення п.12.3 ПДР України. При цьому захисник вказує, що пояснення допитаних свідків під час судового розгляду є суперечливими та недостовірними, а також докази на які суд послався в рішенні не доводять вину ОСОБА_8 , оскільки мають протиріччя.
Також, захисник вважає, що на час розгляду кримінального провадження в суду І інстанції були всі підстави для застосування стосовно ОСОБА_8 амністії.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «Агротек» ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду в частині стягнення з ТОВ «Агротек» на користь ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 по 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що дійсно ТОВ «Агротек» перебуває у трудових відносинах з ОСОБА_8 , але судом не було досліджено та встановлено, чи виконував останній на час скоєння ДТП свої трудові обов`язки, тому апелянт вважає, що суд безпідставно застосував положення ч.1 ст. 1172 ЦК України, у зв`язку з чим шкода, завдана діями обвинуваченого повинна відшкодовуватись саме ОСОБА_8 .

Заперечення подані на апеляційні скарги.

В запереченні на апеляційну скаргу директора ТОВ «Агротек» ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_11 просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «Агротек» без задоволення, зазначаючи, що посилання апелянта про вчинення ОСОБА_8 дорожньо-транспортної пригоди у неробочий час є необґрунтовані, оскільки обвинувачений користувався службовим автомобілем у неробочий час не самовільно, а отже ТОВ «Агротек», як власник джерела підвищеної небезпеки, повинно відповідати за завдану обвинуваченим моральну шкоду.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_11 просить вирок суду відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення, оскільки вважає безпідставними посилання захисника в апеляційній скарзі, що показання свідка ОСОБА_15 є недостовірними та суперечать як показанням інших свідків у справі, так й матеріалам кримінального провадження.

Позиція учасників апеляційного процесу.

В апеляційному суді ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги, а в задоволенні вимог апеляційної скарги директора ТОВ Агротек просили відмовити.
Прокурор просила апеляційну скаргу директора ТОВ Агротек залишити без задоволення, а апеляційну скаргу захисника задовольнити частково застосувавши до ОСОБА_8 амністію.
Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в апеляційному суді просили апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши учасників процесу, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу директора ТОВ Агротек слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та яким надана належна оцінка, тому доводи захисника в цій частині є необґрунтованими.
В суді І інстанції та в апеляційному суді ОСОБА_8 вину не визнав і пояснив, що в нього не було об`єктивної можливості своєчасно помітити пішохода та уникнути наїзду, тобто обвинувачений не згодний з фактичними обставинами справи лише в цій частині, але апеляційний суд вважає, що версія обвинуваченого про його невинуватість у вчинені злочину належним чином перевірена судом і спростовуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду.
Так, свідок ОСОБА_16 (до заміжжя ОСОБА_17 ) в суді І інстанції пояснила, що у жовтня 2013 року приблизно о 19 годині 05 хвилин вийшовши з ТОВ Епіцентр К біля воріт гіпермаркету помітила ОСОБА_13 , яка була з білим пакетом та одягнута у темні джинси і щось світлого кольору. Бачила як ОСОБА_13 почала перетинати автодорогу та в цей час помітила автомобіль іноземного виробництва, який приблизно через тридцять секунд скоїв наїзд на ОСОБА_13 , після чого зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_18 , а сама поїхала додому. Під час проведення слідчого експерименту (Т.1 а.с. 96-101) свідок пояснила, як відбувалися події та на схемі було зазначено обставини дорожньо-транспортної пригоди.(Т.1 а.к.п. 130-133, Т.2 а.к.п. 89-106)
Свідок ОСОБА_19 в суді першої інстанції пояснив, що рухався на автомобілі Hyundai Tucson та приблизно за сто метрів перед ним рухався автомобіль Skoda, через один автомобіль, проїхавши пост ДАІ у м. Підгородне, неподалік віадука у світлі фар, на відстані приблизно 300 метрів, він помітив дівчину з пакетом у руці, яка вийшла на проїзну частину, у зв`язку з чим він почав зменшувати швидкість. В момент коли пішохід була по середині їх смуги руху автомобіль Skoda скоїв наїзд на пішохода та зупинився у лівій смузі, він також зупинився щоб надати допомогу. Пояснення свідка підтверджуються відеозаписом з відеорегістратора, який знаходився в автомобілі свідка. (Т.1 а.с.130) Під час проведення слідчого експерименту свідок показував, як він рухався та де побачив пішохода ОСОБА_13 (Т.1 а.к.п. 242-248)
Свідок ОСОБА_20 в суді пояснив, що був зупинений працівниками поліції для складання протоколу місця події, під час якого робилися заміри, які записувалися в протокол, а також здійснювалося фотографування. З протоколу огляду місця події зі схемою до нього та фототаблицею (Т.1 а.к.п.3-15), видно ділянка дороги де відбулася подія, розташування автомобіля, жіночого тіла та її речей, а також уламки від автомобіля.
Свідки ОСОБА_21 ОСОБА_22 під час допиту в суді І інстанції пояснили, що приймали участь у слідчому експерименті, де перша пояснила, що її знайома ОСОБА_23 була статистом та поблизу віадука від ТОВ Епіцентр К рухалася з різною швидкістю у напрямку проїзної частини до протилежної сторони. ОСОБА_22 пояснив, що сідав за кермо автомобіля та встановлював видимість силуету жінки. Свідок ОСОБА_23 в суді пояснила, що була статистом для встановлення швидкості руху пішохода ОСОБА_13 .
Висновком експерта № 70/28-816 від 27 листопада 2013 року встановлено, що на момент експертного дослідження робоча гальмівна система, рульове керування та зовнішні світлові прилади автомобіля Skoda Octavia A5 Elegance ЗНГ реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані.
З висновків експерта № 70/27-48 від 24 листопада 2015 року та № 70/27-116 від 10 лютого 2016 року(Т.2 а.к.п. 125-128, 256-259) видно, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 і 12.3 ПДР України. Його дії не відповідають п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням події ДТП. Технічна можливість водія уникнути наїзду на пішохода визначалася застосуванням своєчасного екстреного гальмування із зупиненням автомобіля до місця наїзду. Допитаний судом експерт ОСОБА_24 підтвердив свої висновки та пояснив, що під час слідчого експерименту вимикалися певні ліхтарі зовнішнього освітлення та зі слів свідка була встановлена видимість пішохода на узбіччі, зокрема в момент виходу на проїзну частину дороги, видимість під час руху пішохода по проїзній частині та місце наїзду, яке знаходилося перед першим об`єктом слідової інформації, зафіксованим у схемі місця ДТП, а також зазначив, що наявність у ріці статиста пакету саме білого кольору не впливає на силуетну видимість статиста. Тому доводи апеляційної скарги захисника про суперечність протоколів слідчих експериментів та висновків експертів є безпідставними.
Крім того, вина ОСОБА_8 підтверджується поясненнями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , які пояснили в суді І інстанції про обставини дорожьо-транспортної пригоди, які їм були відомі, а також підтверджується іншими доказами, які були досліджені в суді при розгляді кримінального провадження, викладені у вироку суду та яким була надана належна оцінка, а саме: висновком експерта № 1849/291-Е від 31 жовтня 01 листопада 2013 року та актом судово-медичного дослідження № 1849 від 17-31 жовтня 2013 року(Т.1 а.к.п. 26-34); актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги де відбулося ДТП (Т.1 а.к.п.37); копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 (Т.1 а.к.п.63); протоколом тимчасового огляду речей і документів (Т.1 а.к.п. 112-115); протоколом огляду від 15 листопада 2013 року (Т.1 а.к.п. 128-129); висновком експерта № 1849/159-ЕД від 24-28 квітня 2015 року(Т.2 а.к.п.9-10); протоколами додаткового огляду та огляду місця події(Т.2 а.к.п. 30-35, 36-47, 195-198); висновком експерта № 70/29-49 від 26 листопада 2015 року(Т.2 а.к.п. 117-119); копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (Т.2 а.к.п.168); протоколом огляду флеш карти USB від 21 січня 2016 року (Т.2 221-231).
Тобто, з вище зазначеного можливо дійти до висновку, що ОСОБА_8 керуючи автомобілем Skoda н.з. НОМЕР_1 , у лівій смузі руху в районі 0,214 км автодороги М-4 Знам`янка Луганськ Ізварине зі сторони м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області у напрямку м. Дніпропетровська, мав об`єктивної можливості своєчасно помітити пішохода та уникнути наїзду, тому суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що обвинувачений порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням події ДТП. При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, що ОСОБА_8 кожного дня їздив цією дорогою та знав про аварійно небезпечне місце, у зв`язку з чим повинен був бути особливо уважним до дорожньої обстановки в темну пору доби.
Доводи апеляційної скарги захисника, що пояснення свідків є суперечливими, оскільки одні говорять, що у потерпілої ОСОБА_13 був білий пакет в руці, а інші навпаки, апеляційний суд вважає їх такими, що не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_8 , так як зазначалося раніше експерт ОСОБА_24 допитаний судом І інстанції, пояснив, що наявність у ріці статиста пакету саме білого кольору не впливає на силуетну видимість статиста.
Сукупність досліджених в суді І інстанції доказів підтверджує, що дії ОСОБА_8 кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 286 КК України, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_13 .
Що стосується доводів апеляційної скарги директора ТОВ Агротек про неправильне застосування судом норм Цивільного кодексу України, то апеляційний суд вважає їх безпідставними.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України)
Разом з тим відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02 березня 2012 року автомобіль Skoda Octavia A5 Elegance ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2012 року випуску, станом на 16 жовтня 2013 на праві власності належав ТОВ «Агротек». ОСОБА_8 на момент скоєння ДТП перебував з товариством в трудових відносинах, що підтверджується копією наказів №53 від 01.09.2006 року та № 569 від 01.02.2013 року(Т2 а.к.п. 170, 171). Автомобіль Skoda закріплений за ОСОБА_35 , що підтверджується наказом директора ТОВ Агротек(Т.2 а.к.п. 172) Крім того судом встановлено, що ОСОБА_36 з дозволу керівника їздив на автомобілі на роботу та додому, що підтвердив в суді представник цивільного відповідача. Тому суд прийшов до правильного висновку, що відповідальним за заподіяння шкоди потерпіим є роботодавець обвинуваченого ТОВ «Агротек».
Апеляційний суд розглядаючи доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для застосування до ОСОБА_8 амністії вважає їх обґрунтованими.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі Закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.
Згідно до п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 року, необхідно звільняти від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, що на час розгляду провадження судом ОСОБА_8 обвинувачувався у вчинення необережного тяжкого злочину та мав на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_37 2006 року народження та ОСОБА_38 , 2000 року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження (Т.2 а.к.п. 179,180), тому колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_36 є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2014 році» і до нього необхідно застосувати положення п. «в» ст. 1 даного закону та звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу директора ТОВ Агротек слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Агротек» ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України - змінити.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_8 від відбування основного та додаткового покарання, призначеного йому за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу негайно, але на неї протягом трьох місяців з дня оголошення може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного суду.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4