Кримінальне провадження №1-кп/760/2164/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника

ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012208 від 22 жовтня 2018 р., -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2018 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 лютого 2019 р. включно.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор наголосив на тому, що ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшилися, а тому строк дії даного запобіжного заходу необхідно продовжити.

Захисник та обвинувачені проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, просили змінити на інший, зокрема, на домашній арешт.

Потерпілий думку прокурора підтримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Заслухавши прокурора, потерпілого, захисника, обвинувачених, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачують ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що обставини кримінального провадження дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а для запобігання ризикам, які зазначені у ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Судом також враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, його вік, те, що він не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, не навчається, на даний час розгляд кримінального провадження тільки розпочато, тобто обвинувачений може незаконно вплинути на потерпілого чи свідків, що не були допитані в судовому засіданні, з метою зміни їй показів в частині фактичних обставин, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дані обставини, на думку суду є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що жоден інший запобіжний захід не може запобігти зазначеним вище ризикам, суд вважає за можливе застосувати даний запобіжний захід.

Разом з тим, враховуючи думки учасників судового розгляду та обставини інкримінованого обвинуваченим правопорушення, суд приходить до висновку, що ризики в зв`язку з якими обвинуваченому ОСОБА_7 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою значно знизилися.
Так, ОСОБА_7 за місцем реєстрації та за місце роботи в ТОВ «УКР-Ленд» характеризується позитивно, крім того, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією мати ОСОБА_7 є інвалідом 3 групи з 02.03.2018 року. Обвинувачений має місце реєстрації та проживання на території України, зможе працевлаштуватись в разі зміни запобіжного заходу, що забезпечить його належне виконання процесуальних обов`язків.
Однак, дані ризики і досі частково присутні, застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 є необхідним. У суду на даний час відсутні докази, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним в ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Виходячи з зазначеного, з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе цілком забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 52, 138, 177, 178, 181, 183, 202, 206, 314, 315, 336 Кримінального процесуального кодексу України, п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, суд,-

У Х В А Л И В:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 без визначення розміру застави на 60 днів.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 до 7.00

Зобов`язати ОСОБА_7 прибувати до Солом`янського районного суду м. Києва за кожною вимогою.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно в залі суду.

Виконання ухвали доручити Андрущівському РВ національної поліції України в Житомирській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали до 13 квітня 2019 р. включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1