Справа № 522/8034/18
Провадження № 1-кп/522/1162/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002188 від 18.04.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має середню спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.06.2002 року Первомайським міським судом Миколаївської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком З роки та звільнений 14.11.2005 р.;

- 19.06.2006 року Первомайським міським судом Миколаївської обл. за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки зі звільненням від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки за ст.ст. 75, 76 КК України;

- 27.08.2010 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 311 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;

- 17.05.2011 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком 1 рік та в силу ст. 71 КК України приєднано покарання 2 роки 1 місяць за вироком Первомайського міського суду Миколаївської області до позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць;

- 17.06.2015 року Овідіопільским районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки зі звільнення від покарання з іспитовим терміном 2 роки за ст.ст. 75, 76 КК України,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

18.04.2018 року, близько 09:30 годині, ОСОБА_4 знаходячись на розі вулиць Катерининська та кут Новощіпний ряд в місті Одесі, побачив автомобіль марки «Chevrolet Aveo», сірого кольору, д/з НОМЕР_1 , який належить громадянці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення. Розуміючи протиправність своїх дій, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що поблизу нікого немає та його дії залишаться непоміченими для оточуючих, наблизився до вищезазначеного автомобіля та просунувши руку, через частково відкрите вікно з боку водія, відчинив двері з середини автомобіля, ОСОБА_4 виявив на сидінні жіночу сумку чорного кольору прикрашену візерунками, вартістю 1200 гривень, в середині якої знаходились: набір косметики вартістю 650 гривень, ключі та інші предмети, які не мають будь - якої цінності.

Заволодівши вищевказаною сумкою, ОСОБА_4 покинув місце вчинення ним кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті вказаних дій потерпілій ОСОБА_7 було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1850 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 провину свою в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи доказів щодо цих обставин, наданих органами досудового слідства, у вчиненому розкаявся. Кримінальне провадження просив розглянути в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює, що в такому випадку він буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ознаками ч. 2 ст. 185 КК України за наступних ознак: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст.ст. 75; 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 2 п. 2 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Цивільного позову та судових витрат по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376, 500, 501 КПК України, суд
В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 2 п. 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: жіночу сумку чорного кольору прикрашену візерунками з особистими речами вважати повернутою за належність ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя місцевого Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

17.12.2018