Справа № 468/1513/18-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем УКРАЇНИ

05.12.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка кримінальне провадження №0000586 від 17 жовтня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Житомирівка Завітинського району Амурської області Російської Федерації, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимого: 23.02.1989 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 140 ч.2, 81 ч.3, 42 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки; 16.07.1992 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 208, 42, 43 КК України до 2 років 9 місяців 12 днів; 28.02.1996 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 140 ч.3, 17,81 ч.3, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 19.04.1999 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 140 ч. 2, 17, 42 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 25.04.2001 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 215-3 ч.2, КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 28.06.2006 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 186 ч.2,69 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік; 28.01.2009 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 186 ч.3, 185 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі; 10.10.2014 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.2 КК України до арешту строком 5 місяців; 29.01.2015 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 395, 71 КК України до арешту строком 6 місяців; 10.11.2015 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання умовно-достроково за ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.12.2017 року на 1 рік 14 днів,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Христофорівка Баштанського району Миколаївської області, громадянки України, українки, не одруженої, не працюючої, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимої:

25.02.2013 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт; 29.10.2013 року Баштанським районним судом Миколаївської області за стст. 185 ч. 3, 75 КК України до покарання у виді 3 років 10 днів позбавлення волі, зі звільненням відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 14.02.2014 року Баштанським районним судом Миколаївської області ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч.4 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 07.09.2018 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 року у період часу між 07.30 годин та 08.00 годин ОСОБА_9 разом із сестрою ОСОБА_10 вирішили піти до ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , щоб забрати одяг ОСОБА_10 . Прямуючи до місця проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_10 викрасти у ОСОБА_6 майно останнього, щоб у подальшому продати його та витратити кошти на власні потреби, на що ОСОБА_10 погодилась. Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на відкрите незаконне заволодіння чужим майном, близько 08.00 години 08.10.2018 року ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 прийшли до домоволодіння ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 пошкодив одне із вікон в будинку та проник до нього.
В подальшому ОСОБА_9 відчинив вхідні двері будинку ОСОБА_10 , яка також проникла до будинку. В цей час в одній із кімнат будинку знаходився потерпілий ОСОБА_6 , який відпочивав. Зайшовши до вказаної кімнати, ОСОБА_9 застосував фізичне насильство до потерпілого, а саме завдав не менше одного удару в область обличчя, спричинивши своїми діями потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 91 від 24.10.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім цього, ОСОБА_9 не давав потерпілому ОСОБА_6 піднятися з ліжка, тримаючи його руками та притискаючи до ліжка. В цей час ОСОБА_10 підійшла до приміщення кухні та побачила чавунну плиту, яка лежала на грубі, та повідомила про це ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_9 , залишивши потерпілого, пішов до приміщення кухні, від`єднав чавунну плиту розміром 45x75,5 см, з двома отворами діаметрами 24 см і 22 см та трьома колосниками від грубита разом з ОСОБА_10 поклали чавунну плиту до полімерного мішку та винесли її з домоволодіння, відкрито заволодівши майном, що належить ОСОБА_6 .
Знаходячись на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 поклали чавунну плиту на велосипед, з яким вони прийшли, та утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 683 грн. 33 копійки.
Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скоїли злочин, передбачений ч. 3 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний 3 проникненняму житло.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні даного злочину визнав частково, пояснивши, що дійсно 08.10.2018 року він за попередньою з мовою з своєю сестрою ОСОБА_10 проникли до домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_2 , звідки викрали чавунну плиту з колосниками, однак тілесних ушкоджень потерпілому він не завдавав, останнього він взагалі не бив, при цьому не заперечував той факт, що на момент проникнення до будинку потерпілий не мав на обличчі тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні даного злочину також визнала частково, пояснивши, що дійсно 08.10.2018 року вона за попередньою з мовою з своїм братом ОСОБА_9 проникли до домоволодіння ОСОБА_6 , звідки викрали чавунну плиту з колісниками, при цьому тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 вони не завдали. Кається в тому, що незаконно проти волі господаря будинку (потерпілого ОСОБА_6 ) проникли в житло. Категорично стверджує, що будь-яких тілесних ушкоджень до моменту як вони до нього прийшли у нього не було. Де вони взялися пояснити не може. До вказаного моменту з потерпілим перебували в дружніх стосунках,часто вживали спільно алкогольні напої. Чому потерпілий вказує про заподіяння йому тілесних ушкоджень в ранкову пору доби 08.10.2018 року під час заволодіння ними майном останнього пояснити також не може.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими своєї вини, їх вина підтверджується показами потерпілого.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що вранці 08.10.2018 року, до його будинку, в той час, коли він відпочивав, вибивши вікно проникли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ОСОБА_9 ударив його кулаком декілька раз по обличчю, при цьому не давали йому піднятися з ліжка, тримаючи його руками та притискаючи до ліжка. В цей час ОСОБА_10 , яка знаходилась в приміщенні кухні, покликала до себе ОСОБА_9 , який залишив його та пішов до приміщення кухні, звідки вони викрали чавунну плиту з колосниками та після чого пішли з його будинку. Категорично впевнений, що під час заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не даючи йому піднятися з ліжка таким чином відкрито заволоділи його майном, а саме викрали чавунну плиту. Під час того, як ОСОБА_12 його утримував, ОСОБА_11 намагалась в будинку знайти гроші. Пропажу чавунної плити він виявив відразу після того як вказані особи покинули його помешкання. Підтвердив, що до вказаного факту, який відбувся 08 жовтня 2018 року він із вказаними особами ( ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 ), перебував в нормальних рівних доброзичливих стосунках.

Крім того, вина обвинувачених у вчиненому підтверджується письмовими доказами, які є у справі, а саме:
- витягом з кримінального провадження №0000586 року від 17.10.2018 року;

- протоколом від 16.10.2018 року прийняття заяви ОСОБА_6 про проникнення до його будинку 08.10.2018 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які заволоділи чавунною плитою, що так знаходилась;

- протоколом огляду місця події від 16.10.2018 року та фототаблицею до нього, під час якого було проведено огляд території домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого в кімнаті №2 було виявлено піч з цегли, на якій була відсутня металева плита;

- заявою ОСОБА_15 від 17.10.2018 року про добровільну видачу працівникам поліції частин металевої плити;

-протоколом огляду речового доказу від 17.10.2018 року, в ході якого було оглянуто чавунну плиту з 3-ма колосниками, яку ОСОБА_6 впізнав як ту, що була у нього викрадена;

- висновком експерта від 24.10.2018 року за №91, згідно якого на підставі результатів судово-медичного обстеження у ОСОБА_6 мались ушкодження у виді: садна носа, які утворились від дії якихось тупих твердих предметів, можливо від ударів руками і (або) ногами та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація ушкоджень (в області носа) не характерна для утворення внаслідок падіння на площині;

- постановою від 17.10.2018 року про визнання в якості речових доказів чавунної плити розміром 45x75,5 см, з двома отворами діаметрами 24 см і 22 см та трьома колісниками;

- висновком експерта від 25.10.2018 року за №296, згідно якого станом на 08.10.2018 року вартість чавунної плити розмірами 45х75,5 см, з двома отворами діаметрами 24 см та 22 см, а також трьома колосниками, яка була у використанні, могла становити 683 грн. 33 коп.

Дослідженні судом вищевказані докази узгоджуються між собою та підтверджують вину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України за обставин викладених стороною обвинувачення в обвинувальному акті.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з приводу того, що ОСОБА_9 , не завдавав тілесних ушкоджень потерпілому за вищевказаних обставин суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються комплексом досліджених судом вищевказаних доказів (свідчення потерпілого ОСОБА_6 , висновком судово-медичної експертизи, та свідченням обвинуваченої ОСОБА_10 в тій частині, що на момент проникнення в будинок потерпілого у останнього будь-яких тілесних ушкоджень не було), при цьому таку позицію обвинувачених, суд розцінює лише як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за даний злочин.

Твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 та захисника обвинуваченої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 , про недоведеність стороною обвинувачення факту заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 під час проникнення до будинку останнього та заволодіння його майном (тим самим не доводячи обставин вчинення обвинуваченими злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України), суд вважає безпідставними, що спростовано в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_6 , які повністю узгоджуються з іншими наявним доказами, а також висновком експерта від 24.10.2018 року за №91, який підтвердив наявність у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у виді садна носа, які утворились від дії якихось тупих твердих предметів, при цьому не виключалась можливість їх утворення від ударів руками і (або) ногами, одночасно наголошуючи, що локалізація ушкоджень у потерпілого не характерна для утворення внаслідок падіння на площині.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , передбаченими ст. 66 КК України - судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України - рецидив злочину, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , передбаченими ст. 66 КК України - судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_10 відповідно до ст. 67 КК України - рецидив злочину, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд враховує те, що вони скоїли тяжкий злочин, осіб обвинувачених - раніше судимі, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебувають, за місцем проживання характеризуються негативно, вчинення злочину ОСОБА_9 у період умовно-дострокового звільнення, обставини скоєного злочину.

Підстав для застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до розділу XIV загальної частини КК України в даний час немає, примусових заходів медичного характеру вони не потребують.

Цивільний позов по справі не заявлений. Шкоду відшкодовано.

З врахуванням осіб винних, тяжкості вчиненого злочину, обставин, які обтяжують покарання, думки потерпілого, думки прокурора, а також того, що ОСОБА_9 вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення, тобто на шлях виправлення не став, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання є недостатніми для виправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та попередження вчинення ними нових злочинів.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази - чавунна плита з 3 колосниками - належить залишити у власника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 10.11.2015 року та вважати ОСОБА_9 остаточно засудженим до 7 (семи) років позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 18.10.2018 року.

ОСОБА_10 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 07.09.2018 року та вважати ОСОБА_10 остаточно засудженою до 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з 18.10.2018 року.

Речові докази - чавунна плита з 3 колосниками - залишити у власника.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення експертного дослідження в сумі 500 (п`ятсот) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення експертного дослідження в сумі 500 (п`ятсот) гривень 50 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: