Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/1351/16-к
Провадження № 1-кп/280/74/19
ВИРОК
Іменем України

01 квітня 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коростишів обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000373 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, особи з інвалідністю 3 групи, одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2016 року близько 10-00 години по вул.Торчинській в с.Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області між сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 через неприязні стосунки один до одного, виникла словесна суперечка, в ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_6 в ході суперечки наніс один удар рукою в область правої руки ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді косого перелому 5 п`ястної кістки без зміщення відломків правої кисті, яке відноситься до середнього ступеню важкості, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину та цивільний позов не визнав, показав, що потерпіла являється його сусідкою, 12.06.2016 близько 10.00 год. він знаходився вдома, ударів потерпілій не наносив. Разом з тим, 12.06.2016 близько 07.00 год. у нього виник конфлікт з потерпілою, оскільки мати останньої продає горілку власного виробництва, а він зробив зауваження з даного приводу. В ході конфлікту потерпіла його побила: спочатку вона вдарила його по голові, а потім шість разів у стегно ногою. Свідками конфлікту були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після конфлікту потерпіла не падала, а сама пішла додому, швидка допомога не приїжджала. Пізніше дізнався, що потерпіла звернулась до поліції з підстав її побиття. З приводу його побиття потерпілою до лікарні не звертався, проте через два тижні після конфлікту перебував у Радомишльській ЦРЛ з інфарктом.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що подія сталась 12.06.2016 близько 08.00-09.00 год. Обвинувачений ОСОБА_6 біля свого двору сварився з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 через лопату, яку нібито вони вкрали, заходив без дозволу у домоволодіння та шукав лопату. Вона зайшла у свій двір, залишила речі та пішла до брата, який проживає на тій же вулиці. ОСОБА_6 почав сваритись і з нею, в ході словесної перепалки вдарив її перший раз у голову кулаком зліва, на другій удар вона закрилась рукою, за третім ударом почалась тяганина на дорозі. Після першого ж удару у неї почало німіти тіло. Вважає, що саме перший удар спровокував втрату свідомості після повернення її додому. Побиття її ОСОБА_6 бачили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також ще декілька мешканців села, які були метрах в 5-6 від них. Проте хто саме сказати не може. У той же день, 12.06.2016 вона звернулась до травматологічного пункту Ірпінської ЦМЛ з діагнозом переламу 5 п`ясної кістки правої кисті, було накладено гіпс, а також рекомендовано звернутись до Інституту нейрохірургії, що вона і зробила 15.06.2018 зі скаргами на нудоту, сильні головні болі, загальну слабкість. Їй діагностували струс головного мозку, призначено лікування. При цьому, звертає увагу, що протягом 2015 проходила лікування в Інституті нейрохірургії м.Київ з приводу пухлини головного мозку і тому є досить вразлива в плані здоров`я і про це добре відомо обвинуваченому, останнього характеризує, як конфліктну людину, яка розповсюджує по селу плітки, у тому числі, щодо її родини, вчиняє наклепи, при призначенні обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, матеріальна шкода у розмірі 16246,22 гривень, складається з купівлі ліків, правової допомоги, витрат на проїзд для участі у судових засіданнях. Моральну шкоду оцінює у 60000 гривень, обґрунтовує моральними стражданнями, оскільки дії обвинуваченого можуть спровокувати негативні наслідки для її здоров`я, потребує постійного нагляду невропатолога, не може спокійно спати через жахи, з недовірою ставиться до людей, а також відчуває надмірну психічну виснажливість, втому та труднощі у спілкуванні з оточуючими.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що в червні 2016 повернувшись додому з м.Радомишль почула від свого чоловіка ОСОБА_6 про конфлікт, що виник між ним та сусідами. Зі слів чоловіка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи у нетверезому стані ходили по дорозі біля їх будинку, забрали у нього лопату та сміялись з чоловіка. В цей час на автомобілі приїхала потерпіла ОСОБА_11 , яка почала ображати її чоловіка, а потім вдарила по голові та ногам. Свідком подій не була.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що 12.06.2016 вона разом із ОСОБА_12 прогулювались по дорозі перед домом ОСОБА_6 , який на вулиці залишив лопату. ОСОБА_8 забрала лопату і сховала, почався конфлікт. ОСОБА_4 підійшла до них, ОСОБА_6 почав її ображати, а потім вдарив потерпілу по голові, яка після подій втратила свідомість. Вважає обвинуваченого скандальною людиною, яка розповсюджує неправдиві відомості про людей

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що 12.06.2016 перебувала на городі, коли почула крик, вийшла у двір та на вході побачила свою доньку ОСОБА_4 , яка втратила свідомість. Вона затягнула її у хату та надала допомогу. Надалі донька звернулась до травмпункту в м.Ірпінь Київської області , діагностували перелом кістки кисті. Конфлікт , як їй відомо, виник із-за лопати. Обвинувачений вдарив доньку двічі по голові, після подій донька почала себе погано почувати. Обвинувачений конфліктна людина, постійно ображає її та доньку, розповсюджує неправдиві відомості щодо того, що вона торгує горілкою у селі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що 12.06.2016 разом із ОСОБА_9 сховали лопату, яка належить обвинуваченому ОСОБА_6 , останній, дізнавшись про це, почав сваритись. Саме в цей час на автомобілі під`їхала потерпіла ОСОБА_4 і почала сміятись з обвинуваченого, останній почав її ображати. Коли вона разом із ОСОБА_9 йшли до будинку, то почули крик, повернувшись, побачили, як обвинувачений вдарив потерпілу по голові рукою, а потім вдарив по руці. Відомо, що з даного приводу потерпіла звернулась до лікарні, а через деякий час ходила з гіпсом.

Крім того, судом, у порядку ст. 358 КПК України, досліджені докази:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.06.2016, згідно якого було прийнято заяву від ОСОБА_4 про те, що 12.06.2016 ОСОБА_6 умисно спричинив тілесні ушкодження останній;
- витяг з кримінального провадження №0000373, згідно якого 12.06.2016 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в с.Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області виникла суперечка під час якої ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кисті;
- висновок експерта №181 від 26.08.2016, у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді косого перелому п`ятої п`ястної кістки без зміщення відломків правої кісті, яке відноситься до середнього ступеню важкості, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я, могло виникнути від дії твердого тупого предмету. Вказати точний термін виникнення даного ушкодження згідно записів медичної документації не являється можливим. Можливо, що дане ушкодження могло виникнути за обставин вказаних у фабулі постанови. Потерпіла після отримання ушкоджень могла виконувати самостійні дії, говорити, пересуватись, тощо. Потерпіла в момент отримання ушкодження могла знаходитись як у вертикальному так і у горизонтальному положенні .

- довідка про судимості ОСОБА_6 , згідно якої останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;
- характеристика від 26.07.2016, надана Пилиповицькою сільською радою Радомишльського р-ну, згідно якої ОСОБА_6 характеризується позитивно.
Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.

Показання потерпілої та свідків суд вважає логічними, послідовними й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють дійсні обставини справи.

Показання свідка ОСОБА_10 суд критично оцінює, оскільки є дружиною обвинуваченого, свідком подій не була. ЇЇ показання спростовуються показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

У відповідності п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Позицію обвинуваченого ОСОБА_6 щодо невизнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, суд розцінює як обрану ним позицію захисту з метою уникнення від відповідальності і покарання за вчинений злочин.

Отже, в обґрунтування вироку, суд покладає показання потерпілої ОСОБА_4 , допитаних свідків, оскільки вони достатньо переконливі, чіткі, узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим, зокрема, як практикою ЄСПЛ, зокрема, п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України», так і нормам національного законодавства.
Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає доведеною поза розумним сумнівом його винуватість у заподіянні ОСОБА_4 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та кваліфікувати його дії за ч.1 ст.122 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" зі змінами та доповненнями, і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим, при призначенні покарання та вирішенні цивільного позову, судом враховується віктимна поведінка потерпілої ОСОБА_4 в ході подій, що мали місце 12.06.2016, що носила на переконання суду провокуючий/конфліктний характер, та хоча з юридичної точки зору не була неправомірною, проте, на побутовому рівні оцінювалась обвинуваченим, як провокуюча та сприяла виникненню в останнього негативного емоційного стану, як то агресивність, гнів, озлоблення тощо, враховуючи, що обвинувачений - особа похилого віку, з інвалідністю 3 групи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальний закон відносить до злочину середньої тяжкості, відсутність обставин, які його пом`якшують чи обтяжують, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, пенсіонер, являється особою з інвалідністю 3 групи, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, одружений.
Крім того, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей Кримінального Закону , із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого ОСОБА_6 , таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігання останнім нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання заявленого потерпілою цивільного позову суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України., з урахуванням положень ст.91 КПК України, згідно якої вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає доказуванню.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення.
У частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають стягненню: витрати на лікування у розмірі 1266 грн. 99 коп., витрати на правову допомогу, які становлять 10000 грн., витрати пов`язані із прибуттям потерпілої до суду у розмірі 1620 грн. У решті заявлені матеріальні збитки задоволенню не підлягають, оскільки не підтвердженні відповідними документами. Так, судом не прийняті до уваги чеки на придбання медичних препаратів №89528 від 15.07.2016 на суму 486,31 грн., №98130 від 25.08.2016 на суму 159,79 грн., №90706 від 05.08.2016 на суму 308,91 грн., №89565 від 16.07.2016 на суму 264,27 грн., №91799 від 25.08.2016 на суму 231,56 грн., №90669 від 05.08.2016 на суму 251,21 грн., №91422 від 17.08.2016 на суму 204,96 грн., №91813 від 25.08.2016 на суму 681,99 грн., №134705 від 25.08.2016 на суму 375,97 грн., №52779 від 08.08.2016 на суму 194,30 грн., №89419 від 13.07.2016 на суму 60,24 грн., №89512 від 15.07.2016 на суму 73,09 грн., №131956 від 28.07.2016 на суму 156,03 грн., №90680 від 05.08.2016 на суму 40,93 грн., а також частково №90679 від 05.08.2016 на суму 185,10 грн., №134848 від 26.08.2016 на суму 304,38 грн., №130411 від 12.07.2016 на суму 71,64 грн., оскільки потерпілою не підтверджено відповідне призначення лікаря на медичні препарати: магне В6, но-шпа, мефенамінка, риб`ячий жир, креон 1000, біоспорин, церукал, рінгера р-н, натрію хлорид, трисоль, глутаргин, вітрум, детралекс, ноофен, каптопрес, дисменорм, нейровітам, вітамін Е, аскорутин, фолієва кіслота, траумель гель, гідазепам, фармазолін, урахол, заспокійливий збір, вольтарен гель, ліотон гель, отривін. Крім того, судом не приймається чек №90847, оскільки не містить дати видачі.
Судом також не приймаються до уваги автобусні квітки за 17.08.2016, 03.07.2016, 05.07.2016, 12.06.2016, 13.06.2016, 19.07.2016, 23.06.2016, 17.08.2016, як такі, що не пов`язані з прибуттям потерпілої до суду, оскільки згідно матеріалів справи підготовче засідання у даному кримінальному провадженні проведено 07.09.2016. Крім того, судом не приймаються автобусні квитки за 18.11.2016 та 14.03.2017, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у вказані дні судові засідання не призначались.
Відповідно до ст.23 ЦК України потерпіла має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням її прав. Оцінюючи грошовий розмір моральної шкоди, суд враховує характер кримінального правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої та стресу, завданого останній, як наслідок - погіршення самопочуття та необхідність у лікуванні, а також вимоги розумності та справедливості.
Процесуальні витрати та речові докази - відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.84-86, 91, 94, 369-376 КПК України, враховуючи практику ЄСПЛ, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 1(один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 12886 грн. 99 коп. (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 99 коп. на відшкодування матеріальних збитків та 8 000 грн.( вісім тисяч ) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1