Провадження №1-кп/127/1702/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

особи стосовно якої розглядається питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього

ОСОБА_7 ,

захисника неповнолітнього ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей ВМР

ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0002007 відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, студента 1 курсу Вінницького коледжу економіки та підприємництва ТНЕУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

Встановив:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_6 ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, вчинив суспільно-небезпечне діяння при таких обставинах.

Так, 17.06.2017, приблизно о 18:50 год. перебуваючи біля автозаправної станції «АNР», що по вул. Тиврівське шосе м. Вінниці, підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння моторолером, належним ОСОБА_9 , який перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_12 , діючи шляхом обману та не маючи наміру повертати, під приводом отримання моторолеру для випробування його технічних характеристик, незаконно заволодів моторолером марки «YAMAHA», синьо-чорного кольору, 2000 року запуску, вартістю 3226 грн. 59 коп. (відповідно до висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ № 5025/17-21 від 04.10.2017),
Після чого ОСОБА_6 разом із викраденим з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 3226 грн. 59 коп.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні, прокурор, підтримуючи своє клопотання зазначила, що ОСОБА_6 є неповнолітнім, вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння не досягши віку з якого передбачена кримінальна відповідальність, після вчинення щиро розкаявся.

ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пообіцяв, що більше такого не повториться та пояснив, що 17.06.2017, приблизно о 18:50 год. він перебував біля автозаправної станції «АNР» по вул. Тиврівське шосе в м. Вінниці, під приводом купівлі моторолеру марки «YAMAHA», він попросив у ОСОБА_12 випробувати його технічні характеристики, сів на нього та поїхав, не повернувши його.
Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 просила задовольнити клопотання та передати сина під її нагляд. Також зазначила, щоїї син хороший хлопець, за місцем навчання характеризується позитивно, скарг щодо нього не надходило, до кримінальної відповідальності притягується вперше, син шкодує, що так вийшло і, що він так зробив. З сином проведено бесіду та він все зрозумів. Також пояснила, що син до її зауважень прислухається та вона може впливати на нього.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_8 просив задовольнити клопотання та передати неповнолітнього під нагляд матері.

Представник служби у справах дітей ВМР ОСОБА_11 повідомила, що ОСОБА_6 на обліку у службі як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, не перебуває, щодо передачі неповнолітнього під нагляд матері не заперечила.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що літом 2017 року, точної дати не пам`ятає, вона була на роботі та їй зателефонував син ОСОБА_12 і сказав, що в нього вкрали моторолер. Син сказав, що захотів продати моторолер та поїхав на зустріч з покупцем, однак покупець сів на моторолер та поїхав. Після цього син викликав поліцію. Щодо застосування заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері не заперечує.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив, що літом 2017 року він вирішив продати моторолер. До нього зателефонував хлопець та захотів подивитись моторолер щоб купити його. Коли вони зустрілися з хлопцем-це був ОСОБА_6 , останній попросив дати йому моторолер щоб попробувати на ньому поїздити. Після цього ОСОБА_6 сів на моторолер та поїхав. Він почав дзвонити до ОСОБА_6 , однак він спочатку не брав слухавку, а потім сказав, що не віддасть моторолер. Через деякий час він подзвонив в поліцію.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченогоКК України.

Згідно ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цьогоКодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2ст. 105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиноюКримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПКтарозділуХІ КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України доведена в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_6 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання, ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 15 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії зазначені встатті 97 КК України.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітній ОСОБА_6 проживає разом з мамою, яка згодна на передачу їй під нагляд сина.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння і вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд -

Ухвалив:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0002007 відносно ОСОБА_6 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 .

Строк застосування заходів виховного характеру для ОСОБА_6 визначити терміном до досягнення останнім повноліття.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2017 - скасувати.

Речовий доказ, а саме мотоскутер марки «YAMAHA», синьо-чорного кольору, 2000 року запуску, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 повернути ОСОБА_9 .

Речовий доказ, а саме кросівки марки «Nike» чорного кольору, які перебувають у кімнаті речових доказів Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області відповідно до квитанції № 198 повернути ОСОБА_6 .

Речовий доказ, а саме фото-слід взуття, який перебуває у кімнаті речових доказів Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області відповідно до квитанції № 198 знищити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя: