703/3577/18
1-кп/703/240/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002550, внесеному до ЄРДР від 27.11.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, працюючого на Шевченківській дистанції колії на посаді машиніста екскаватора, одруженого, на утриманні має мілолітню доньку, уродженця с.Федюківка, Лисянського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимостей,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України
за участю
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,
встановив:

ОСОБА_4 26.11.2017 близько 09 години, знаходячись на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки з сусідом ОСОБА_7 , на грунті неприязних відносин, що раптово виникли, умисно наніс правою рукою потерпілому ОСОБА_7 удар кулаком в область виска зліва. Від отриманого удару ОСОБА_7 впав на землю. Після чого, ОСОБА_4 продовжив наносити ОСОБА_7 не менше п`яти ударів кулаками в область грудної клітки та наніс некілька ударів ногами по різних частинах тіла потерпілого ОСОБА_7 , який лежав на землі, спричинивши тілесні ушкодження: рану області лівої брови із прилеглим синцем; садни тім`яної області голови і області лівої вушної раковини, носу та лівої кисті, синці лівої скронево-виличної області, грудної клітки та лівого плеча.

Крім того, під час сварки з ОСОБА_7 та нанесення йому тілесних ушкоджень 26.11.2017 близько 09 години, перебуваючи на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 наніс удар кулаком по передпліччю та ще один удар кулаком в область лівого виска ОСОБА_8 , внаслідок чого остання впала на земельну ділянку спричивши їй забій, гематому лівої скронево-тім`яної ділянки та лівого плеча.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 2 статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не заперечував, заперечував, що наносив удари потерпілій ОСОБА_8 , у наданих суду показанням повідомив, що у кінці листопада 2017 року він перебував вдома, його покликав сусід ОСОБА_9 , вказав, що його кури завдали шкоди на його огороді, вважав, що останній був у стані алкогольного сп`яніння. З цього приводу розпочалася сварка та він завдав своєю головою удар в голову потерпілому ОСОБА_9 , почалася штовханина, вона впали на землю. Він, перебуваючи на ОСОБА_7 зверху, намагався відірватися він нього, так як він тримав його за одежу, завдав йому декілька ударів. ОСОБА_8 не чіпав, завдавати їй удари не хотів, вказав, що вона перечепилася через щось та впала, однак не заперечував, що можливо, відмахуючись він неї завдав удару ненавмисно. Попросив вибачення, вказав, що подібного більш не відбудеться.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що 26 листопада 2017 року між ним та обвинуваченим виник конфлікт з приводу того, що його кури поїли капусту на їх городі. Коли вони разом пішли на город та розмовляли, ОСОБА_10 неочікувано наніс йому удар кулаком правої руки в область голови (скроня зліва), від якого він впав на землю. ОСОБА_10 нахилився над ним та почав наносити удари руками по тулубу. У цей час на город вибігла його дружина та почала відтягувати ОСОБА_4 він нього, кричати, звати на допомогу. Не реагуючи на слова дружини, ОСОБА_10 розвернувся на з півоберта наніс дружині удар правою рукою в область лівого передпліччя. В цей час ОСОБА_9 намагався підвестися, однак ОСОБА_10 продовжував завдавати йому ударив вже ногами по тулубу та різним ділянкам тіла. Дружина весь цей час просила його зупинитися та відтягувала за одяг, однак ОСОБА_10 , розвернувшись, правою рукою наніс дружині удар в область лівої скроні, від якого вона впала на землю. Лише після того, як на крики вибіг їй сусід ОСОБА_11 , ОСОБА_10 перестав завдавати їм удари та пішов додому. Вказав, що він не був у стані алкогольного сп`яніння, тоді як обвинувачений був п`яним. Також у судовому засіданні потерпілий вказав, що обвинувачений разом зі своєю дружиною приходили просили вибачення, він би навіть пробачив його по-чоловічому, однак ані він, ані його діти не можуть пробачити його за те, що коли дружина молила не завдавати йому удари, а той знехтував її словами. Крім того, його дружина довгий час перебувала у лікарні, у неї відбулися загострення її захворювань та повна постійно погано себе почуває. У судових дебатах просив призначити покарання по всій суворості закону.

У судовому засіданні ОСОБА_8 надала суду показання, аналогічні показанням свого чоловіка, також вказала, що після того конфлікту обвинувачений не вибачився перед нею, просила призначити покарання по закону та по справедливості.

У судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - діти потерпілих, які свідками конфлікту не були. Повідомили, що мати подзвонила доньці ОСОБА_12 , повідомила про конфлікт, кричала, просила викликати поліцію та швидку допомогу. Через деякий час, також приїхав син ОСОБА_13 . Обидва вказували, що у батьків були тілесні ушкодження, у батька були пошкодження в області скроні, вуха, у матері були пошкодження на лівому передпліччі та на обличчі. Підтвердили, що після конфлікту стан її здоров`я вкрай погіршився.

Крім показань потерпілих, вина ОСОБА_4 доводиться протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілих та обвинуваченого з фото таблицями під час яких ними на місці було показано про обставини скоєного, висновками експертиз, з яких вбачається, що ОСОБА_7 завдано рану лівої брові із прилеглим синцем, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю та садна тім`яної області голови і області лівої вушної раковини, носу та лівої кисті, синці лівої скронево-виличної області грудної клітки та лівого плеча, які відносяться до легких ушкоджень та ОСОБА_8 , якій завдано забій, гематому лівої скронево-тім`яної ділянки та лівого плеча, які відносяться легких тілесних ушкоджень.

Крім того, відповідно до досліджених висновків експерта завдані потерпілим ушкодження як потерпілому ОСОБА_7 так й ОСОБА_8 могли бути спричинені за механізмом утворення, які вони вказали під час проведення за їх участю слідчих експериментів 14 вересня 2017 року.

Крім того, суд вважає за необхідним вказати, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду лише за обвинуваченням за ч.2 ст.125 КК України, а саме фактично за нанесення ОСОБА_4 ушкодження ОСОБА_7 рани області лівої брові із прилеглим синцем, яку експерт відніс до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`ю. Разом з тим, поза увагою сторони обвинувачення залишилися легкі тілесні ушкодження, що завдані потерпілій ОСОБА_8 , які фактично включені в опис формулювання обвинувачення, однак окремо не кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

Однак, суд вказує, що відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту. Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, суд може вийти за межі висунового обвинувачення в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 не має судимостей, характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має неповнолітню доньку.

Визнання факту завдання тілесних ушкоджень та вибачення перед потерпілими, суд враховує як обставину, що пом`якшує покарання, обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Суд з розумінням ставитися до почуттів потерпілого та потерпілої, однак вважає недоведеним належними доказами, що погіршення стану здоров`я потерпілої ОСОБА_8 відбулося саме після подій, що стосувалися обвинувачення. Крім того, наголошує на тому, що визнання особи винною у вчиненні злочину є підставою для цивільної відповідальності винної особи.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та враховуючи, що обвинувачений завдавав удари, навіть після прохання потерпілої зупинися та припинив їх завдавати після того, як його побачила стороння людина, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.125 КК України у вигляді громадських робіт, не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України та вважає таке покарання буде достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Судових витрат та речових доказів у справі не має.

Керуючись ст. ст. 368-370, 374, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у вигляді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Смілянського місьрайонному суді Черкаської області.

Головуючий