Справа № 206/2135/18
1-кп/206/47/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000060 внесеному до ЄРДР 16.01.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
18.04.2018 до канцелярії Самарського районного суду міста Дніпропетровська з місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України на сьогодні залишаються. Обвинувачений ОСОБА_3 , якого підтримав захисник, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, просив звільнити його з під варти та застосувати до нього запобіжний більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого його захисника та їхні клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.3ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Судом встановлено, що 15.02.2019 закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , визначений ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 20.12.2018.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника про зміну запобіжного заходу, суд, у відповідності до ст. ст. 177, 178 КПК України, враховує тяжкість покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, знаючи про покарання, останній може ухилитись від органів досудового слідства або суду, може вмовляннями, погрозами чи іншим способом незаконно впливати, на свідків, з метою зміни ними в подальшому свідчень по вищевказаному кримінальному провадженню, окремо необхідно зазначити, що на теперішній час обвинувачений в повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, у тому числі анкетними даними всіх свідків по кримінальному провадженню, або при здійсненні тиску на свідків вчинити інший злочин.
Також, суд, враховує той факт, що кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_3 має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі: обґрунтованістю підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкістю покарання, на думку суду, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого, в той час як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_3 , та кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
А також, суд приймає до уваги, що обвинувачений та його захисник належного обґрунтування про можливість запобігання встановленим/наявним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, беззаперечних відомостей, що обвинувачений, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є таким, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію, даних, які б свідчили про недоведеність стороною обвинувачення обставин визначених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 194 КПК України не навели, належних доказів не надали.
Разом з тим, суд наголошує на тому, що обвинувачений не позбавлений можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну йому запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, визначені судом.
Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, як наслідок відмовити обвинуваченому та захиснику в задоволенні клопотання в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177,178, 331,372 КПК України,суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів починаючи з 12.02.2019 до 10.04.2019 включно до 12 год. 00 хв. В задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.
Суддя ОСОБА_1