Провадження № 1-кс/344/8845/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0003785 від 18.10.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що 10 жовтня 2018 року, близько 04 год., ОСОБА_5 спільно зі ОСОБА_8 знаходились біля нічного клубу «Ельдорадо», що по вул. В.Івасюка, 60 в м. Івано-Франківську. Також в цей час, біля вище вказаного закладу знаходився потерпілий ОСОБА_9 спільно із невстановленою досудовими розслідуванням особою.

Цього ж вечора, в ОСОБА_5 , який перебував в громадському місці, а саме біля нічного клубу «Ельдорадо», що по вул. В.Івасюка, 60 в м. Івано-Франківську, виник злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, з хуліганських спонукань та з метою провокації конфлікту, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і невстановленої досудовим розслідуванням особи, які в цей час спілкувались між собою та ОСОБА_5 почав образливо чіплятись до потерпілого ОСОБА_9 .

В цей час, ОСОБА_5 , перебуваючи в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, умисно наніс один удар правою ногою в ділянку голови ОСОБА_9 .

В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_9 відповідно до довідки № 845 Івано-Франківської обласної клінічної лікарні від 16.10.2018, отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку, пневмоцефалії, перелому лобної кістки, решітчастої кістки, всіх стінок обох гайморових верхньо-медіальної стінки правої орбіти, нижньо-медіальної стінки лівої орбіти, носової перегородки та кісток носа, травматичного перелому верхньої щелепи по типу Лефор І, виличної кістки зліва, гемосинусу, забою м`яких тканин лобної ділянки, параорбітальної гематоми з двох сторін, підшкірної емфіземи, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Косів, Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, не працюючий, неодружений, 30.05.2018 року в Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 122 КК України.

22 жовтня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину може скритися; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомо про місце їх перебування; вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки 30.05.2018 року ОСОБА_11 місцевою прокуратурою Івано-Франківської області в Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 122 КК України відносно підозрюваного.

Застосувати запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливо, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину може скритися.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не можливе, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризики впливу підозрюваного на свідків у ході спілкування з останніми.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливе, оскільки до органу досудового розслідування не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки.

З урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства, є необхідність не визначати розмір застави.

Тому, перелічені ризики є достатніми для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, оскільки вважає наведені прокурором ризики недоведеними, просив врахувати те, що підозрюваний на даний час проживає з батьками, навчається та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного його законного представника та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з Мінімальними стандартними правилами ООН, які стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила») від 29.11.1985p., тримання під вартою до суду застосовується лише як крайній захід і протягом найкоротшого періоду часу. Тримання під вартою до суду по можливості замінюється іншими альтернативними заходами, такими як постійний нагляд, активна виховна робота або поміщення в сім`ю або виховний заклад чи будинок (ст. 13).

З матеріалів клопотання вбачається, що 22 жовтня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, відповідальність за які, відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних вище злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показанням потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами впізнання особи за фотознімками та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, однак жодним чином не доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані, а саме: неповнолітній ОСОБА_5 проживає з батьками, являється учнем 12 класу, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, умови його життя та виховання, стан його здоров`я та майновий стан, та те, що він раніше не судимий.

В той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Відтак, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, вважаю, щодо останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло у період доби з 23 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період доби з 23 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 21 грудня 2018 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 08 листопада 2018 року.