Провадження № 1-в/461/226/18
УХВАЛА
26.12.2018 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановив:

заявник звернувся з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , у кримінальній справі №1304/10088/12 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, мотивуючи тим, що відбув покарання призначене ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02.07.2013 року у даній кримінальній справі, а тому відпала потреба для подальшого арешту майна.

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, приходжу до наступного висновку.

Статтями 7 та 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 25.03.2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02.07.2013 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 25.03.2013 року змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_3 з ч.2 ст.307 КК України на ч.1 ст.307 КК України. Призначено ОСОБА_3 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.
Водночас, як видно з матеріалів кримінальної справи №1304/10088/12 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України та встановлено в ході розгляду клопотання виконавчий лист про виконання судового рішення в частині конфіскації майна засудженого ОСОБА_3 до виконання не пред`являвся, а тому у суду відсутні відомості про виконання вироку в цій частині.

За таких обставин, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо виконання рішення суду в частині конфіскації майна, яке перебуває у власності засудженого, приходжу до переконання, що в задоволенні клопотання заявника слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1