1Справа № 335/8559/15-к 1-кс/335/9175/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, заяву про самовідвід судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000272 від 11.07.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 за наслідками автоматичного розподілу справи між суддями надійшло кримінальне провадження 335/8559/15-к відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 365 КК України.

Згідно обвинувального акту потерпілими по кримінальному провадженні, окрім інших, є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім того, в провадженні судді ОСОБА_3 перебувало кримінальне провадження 335/3237/17 за клопотанням прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000030 від 26.01.2014 року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 341, ч. 1 ст. 294 КК України, а також перебувало кримінальне провадження 335/3236/17 за клопотанням прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000030 від 26.01.2014 року відносно ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 341, ч. 1 ст. 294 КК України.

Оскільки, суддя ОСОБА_3 брала участь, як слідчий суддя, у кримінальному провадженні №0000030, під час досудового розслідування, нею були заявлені самовідводи, які ухвалою суду від 01.02.2018 року та 06.02.2018 року задоволені.

З метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді даного кримінального провадження, суддя ОСОБА_3 заявила собі самовідвід.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 , представник потерпілого ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_10 підтримали заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, просили її задовольнити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.

З цього приводу Європейський суд з прав людини у параграфі 113 рішення «Рудніченко проти України» вказує, що пункт 1 статті 6 Конвенції вимагає безсторонності суду. Безсторонність означає відсутність упередженості та прихильності.

ЄСПЛ зауважив, що суддя, яка одноособово визнала заявника винним, раніше розглядала по суті справу про обвинувачення ОСОБА_11 , в межах якої вона виразила своє ставлення щодо участі та ролей ОСОБА_11 та заявника, зазначивши, серед іншого, що вони діяли за попередньою змовою та що заявникові належала ініціатива красти разом з ОСОБА_11 обладнання з автомобілів. Обидві вищезазначені справи стосувалися тих самих подій і означали оцінку тих самих доказів.

ЄСПЛ врахував те, що суддя сама вказала на вищезазначені обставини як на причину своєї заяви про самовідвід, у задоволенні якої, тим не менше, було відмовлено з формальної причини, яка полягала в тому, що відвід цієї судді не був необхідним згідно з відповідним законодавством (п. 117).

Таким чином, ЄСПЛ погоджується з тим, що ця ситуація могла спричинити появу у заявника об`єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо безсторонності цієї судді (див. «Морел проти Франції» (Morel v. France), заява № 34130/96, п. 44, ЕСНR2000-VІ). ЄСПЛ вважає, що сам факт того, що справа заявника розглядалася суддею, яка сама мала сумніви щодо своєї безсторонності у цій справі, підриває видимість справедливого судового розгляду (п. 118).

Відповідно ЄСПЛ вважав, що цього достатньо, щоб зробити висновок, що суд, який визнав заявника винним, не може розглядатись як безсторонній і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 119-120).

Суд вважає, що з метою уникнення будь-яких сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді даного кримінального провадження, необхідно задовольнити заявлений самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, заява про самовідвід є такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести головуючого суддю Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000272 від 11.07.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 365 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 365 КК України, передати в порядку ст.82 КПК України до канцелярії суду для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1