Справа № 488/4560/18
Провадження № 1-кп/488/176/19
В И Р О К
іменем України

09.01.2019 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Кринички Миколаївського району Миколаївської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий:

- 11 листопада 1994 року Шевченківським районним судом м.Львова за ст.142 ч.2 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна; звільнений 19 грудня 2000 року за відбуттям строку покарання;

- 04 серпня 2003 року апеляційним судом Миколаївської області за ст.185 ч.5, ст.187 ч.3, ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна; звільнений 27 січня 2012 року за відбуттям строку покарання;

- 09 листопада 2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст.185 ч.3, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

перебуває під вартою по даному провадженню з 27 серпня 2018 року;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в селі Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, розведений, має малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимості,

перебуває під вартою по даному провадженню з 27 серпня 2018 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2018 року за № 0001801,

в с т а н о в и в :

26 серпня 2018 року в післяобідній час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 випадково зустрілися на території Центрального ринку в місті Миколаєві, де вступили між собою у попередню змову, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном із проникненням у житло.

Того ж дня близько 20 год. 00 хв., керуючись заздалегідь обдуманим корисливим умислом, ОСОБА_7 , який діяв повторно, та ОСОБА_8 знову зустрілися на зупинці громадського транспорту «Хрест» в місті Миколаєві та пішки направилися по вулиці Вокзальній.

Біля 21 год. 00 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до випадкового обраного ними будинку АДРЕСА_3 , і, впевнившись у відсутності господарів та сторонніх осіб, перелізли через паркан і опинилися на подвір?ї домоволодіння.

ОСОБА_8 за допомогою металевої фомки, яку він знайшов раніше по дорозі до будинку, віджав вікно, після чого він та ОСОБА_7 удвох проникли до будинку, при цьому ОСОБА_7 залишився на першому поверсі, а ОСОБА_8 піднявся на другий поверх.

Через декілька хвилин додому повернувся господар будинку ОСОБА_6 , який затримав ОСОБА_7 на місці.

До того моменту, коли ОСОБА_8 , знаходячись на другому поверсі, зрозумів, що повернулися господарі будинку, він, продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_7 корисливого умислу, таємно викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме:

- пам`ятну монету НБУ «Успенський собор Києво-Печерської лаври» номіналом 10 гривень вартістю 951, 00 грн.;

- пам`ятну монету НБУ «220 м.Миколаєву» номіналом 5 гривень вартістю 51, 00 грн.;

- пам`ятну монету НБУ «Палеоліт» номіналом 20 гривень вартістю 8 958, 00 грн.;

- медалі НБУ «Державне казначейство України» та «10 років незалежності України» без вартості;

- золото масою 20 грамів 999 проби (злиток) вартістю 20 820, 00 грн.;

- золотий ланцюжок масою 16, 55 грама 585 проби вартістю 10 089, 05 грн.;

- золотий ланцюжок масою 2, 14 грама 585 проби вартістю 1 304, 56 грн.;

- золотий ланцюжок масою 1, 17 грама 585 проби вартістю 713, 24 грн.;

- золотий хрестик із зображенням Ісуса Христа масою 1, 02 грама 585 проби вартістю 621, 80 грн.;

- золотий хрестик із зображенням Ісуса Христа масою 0, 55 грама 585 проби вартістю 335, 28 грн.;

- золотий кулон у виді букви «Ю» масою 0, 43 грама 585 проби вартістю 262, 13 грн.;

- золоту сережку з білим та червоним камінням масою 0, 49 грама 585 проби вартістю 298, 70 грн.;

- золоту сережку з червоним камінням масою 1, 18 грама 585 проби вартістю 719, 33 грн.;

- золоту сережку з білим камінням масою 0, 86 грама 585 проби вартістю 524, 26 грн.;

- золоту печатку масою 5, 99 грама 583 проби вартістю 4 285, 00 грн.;

- два вироби біжутерії без вартості.

Заволодівши зазначеним майном, ОСОБА_8 усвідомив, що до будинку повернулися господарі, після чого вистрибнув з вікна другого поверху і з місця події зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 49 933 грн. 35 коп.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав повністю та показав, що знайомий з Білоусом. В двадцятих числах серпня 2018 року вони випадково зустрілись на Центральному ринку в місті Миколаєві, де домовилися про зустріч увечері з ймовірною метою вчинити викрадення чужого майна. Того ж дня о 20 год. 00 хв. вони знову зустрілись на зупинці громадського транспорту «Хрест» та направилися в мікрорайон Кульбакіно. По дорозі на землі вони побачили фомку («монтіровку»). Згодом вони підійшли до будинку потерпілого, будинок обрали випадково, тому що побачили легку можливість проникнути у двір. Вони перелізли через огорожу, оцінили обстановку, повернулися за «монтіровкою», яку бачили раніше, і знову прийшли до будинку. Вдруге перелізли через огорожу, де за допомогою металевої фомки ОСОБА_9 віджав вікно на першому поверсі, яке не було повністю закритим, та удвох проникли до будинку. Вони розійшлися по поверхах: ОСОБА_10 залишився на першому, а він пішов на другий. У шухлядках ОСОБА_9 знайшов золоті вироби та пам?ятні монети, які і забрав. Десь через 7-10 хвилин на першому поверсі він побачив жінку з телефоном, тому вирішив, що ОСОБА_10 вже покинув будинок, тоді він також вистрибнув з вікна другого поверху будинку і зник з місця події. Частину майна він заклав у ломбард, іншу частину у нього вилучили працівники поліції.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому правопорушенні також визнав повністю, погодився із показаннями ОСОБА_8 . Додав, що коли перебував на першому поверсі будинку, то відкрив шухляду комоду подивитися, що з речей можна забрати, проте через 5-7 хвилин його затримав потерпілий. Трохи згодом чи потерпілий, чи його дружина викликали працівників поліції.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 26 серпня 2018 року після 21 год. 00 хв. він разом із дружиною повернувся за місцем мешкання до будинку АДРЕСА_3 . Через пластикові двері він помітив на першому поверсі будинку невідомого чоловіка, яким виявися ОСОБА_10 . Цього чоловіка він затримав на місці. Також потерпілий зрозумів, що хтось ще перебуває на другому поверсі, проте ця особа ( ОСОБА_9 ) втекла через вікно. Претензій матеріального та морального характеру потерпілий до обвинувачених не заявив.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України дослідження інших доказів за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним.

Оцінюючи ті докази, що були досліджені, у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, і кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.

В той же час така ознака як повторність зайво інкримінована ОСОБА_8 , а тому підлягає виключенню з кваліфікації його дій. Так, ОСОБА_8 дійсно раніше судимий 03 червня 2016 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ст.185 ч.1, ст.190 ч.2, ст.70, ст.75 КК України до 2 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки. І хоча останній на даний час ухвалою суду ще не звільнений від відбуття покарання, призначеного згаданим вироком, проте дворічний строк випробування, встановлений ОСОБА_8 , сплив до дня вчинення даного кримінального правопорушення, відтак, правові наслідки вироку Центрального районного суду м.Миколаєва вже не можуть бути враховані при кваліфікації дій обвинуваченого.

Також суд переконаний, що за обставин, викладених в обвинувальному акті, та встановлених під час судового розгляду, ОСОБА_7 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ст.185 ч.3 КК України, і його дії слід кваліфікувати як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Як власне вбачається і зі змісту обвинувального акту, і з показань обвинувачених та потерпілого, ОСОБА_7 через нетривалий час після проникнення до будинку, до того, як він встиг викрасти хоча б якесь майно, був затриманий потерпілим на місці вчинення злочину. За такого є очевидним, що ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд бере до уваги, що останній вчинив незакінчений замах на тяжке корисливе кримінальне правопорушення в період строку випробування, встановленого вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 листопада 2016 року, є особою, яка раніше неодноразово судима за вчинення злочинів аналогічної спрямованості, не працює, за місцем проживання характеризується з негативного боку, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання опіоїдів.

При цьому суд також враховує, що ОСОБА_7 повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, здійснював заходи до часткового відшкодування заподіяної шкоди, має незадовільний стан здоров?я.

З урахуванням викладених обставин суд переконаний, що досягти мети виправлення обвинуваченого та запобігти вчиненню ним нового кримінального правопорушення можливо виключно в умовах ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції відповідної норми кримінального закону із застосуванням правил ст.71 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд бере до уваги, що останній вчинив тяжке корисливе кримінальне правопорушення, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання опіоїдів, зловживання канабіноїдами та стимуляторами.

При цьому суд також враховує, що ОСОБА_8 в силу ст.89 КК України не судимий, повністю визнав вину у кримінальному правопорушенні, має малолітню дитину.

З урахуванням викладених обставин суд переконаний, що досягти мети виправлення обвинуваченого та запобігти вчиненню ним нового кримінального правопорушення можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції відповідної норми кримінального закону.

Також з метою забезпечення своєчасного виконання вироку щодо обвинувачених, які засуджуються до позбавлення волі, суд вважає за необхідне залишити останнім запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до п.1 ч.6 і п.п.1, 4 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ст.185 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 листопада 2016 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.

Початок відбування ОСОБА_7 строку покарання обраховувати з дати затримання з 27 серпня 2018 року.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Початок відбування ОСОБА_8 строку покарання обраховувати з дати затримання з 27 серпня 2018 року.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою у державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Речові докази, що зберігаються в камері схову речових доказів Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області, а саме:

- золото масою 20 грамів 999 проби (злиток), три пам`ятні монети НБУ, одна пам?ятна монета Республіки Беларусь, дві медалі НБУ, два вироби біжутерії, три золотих ланцюжка, три золотих сережки, один золотий кулон, два золотих хрестика повернути в розпорядження потерпілому ОСОБА_6 ;

- вилучені в ході огляду місця події 27 серпня 2018 року два ССО, слід низу підошви взуття, чоловічу кепку чорного кольору, змив РБК, металеву фомку знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1