КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , одружений, має сина 2004 року народження, середню освіту, офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погодженого начальником Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово, крім участі у слідчих діях, та покладено на ОСОБА_6 обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, з визначенням строку дії ухвали до 08 червня 2019 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою , слідчий суддя в ухвалі вказав, що слідчим та прокурором не доведено обставин, які обумовлюють продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 . Разом з тим, незважаючи на те, що прохання підозрюваного та захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відповідає усім вимогам, що ставляться ст. 201 КПК України до клопотання про зміну запобіжного заходу, суд з огляду на вищенаведені обставини, доходить висновку про наявність підстав для його задоволення та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні прокурор Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто по 08 червня 2019 року.

Як зазначає прокурор, слідчим суддею не було належним чином враховано ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також особу підозрюваного.

Сторона обвинувачення вказує, що у ході досудового розслідування на даний час виникла необхідність забезпечити запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що ОСОБА_6 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Існує реальний ризик залишення ОСОБА_6 місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності, адже у клопотанні та доданих документах з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджувалось наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років і перебуваючи на волі й усвідомлюючи відповідальність, яка передбачена за вчинення даного кримінального правопорушення, підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та неодноразово судимий.
Враховуючи те, що підозрюваним нанесені умисні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, тяжкість покарання, відсутність постійного джерела доходів та інші зазначені вище обставини свідчать про те, що обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить його належної поведінки, у зв`язку з чим вбачається необхідним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вказаним вище ризикам.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження,у провадженні СВ Переяслав-Хмельницького ВН ГУ НП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000101 від 07 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, підозрюється ОСОБА_6 .

08 березня 2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ITT №10 Переяслав Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області та того ж дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
14 березня 2019 року склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у кримінальному проваджені №0000101 від 07 березня 2019 року перекваліфіковано на ч. 1 ст. 121 КК України. Цього ж дня ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 березня 2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 21 березня 2019 року.
Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 06 травня 2019 року.
Постановою керівника Бориспільської місцевої прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_10 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто по 08 червня 2019 року, включно.
02 травня 2019 року старший слідчий СВ Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_8 за погодженням з начальником Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого суді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з клопотанням про продовження строк утримання під ватою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2019 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово, крім участі у слідчих діях, та покладено на ОСОБА_6 обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, з визначенням стоку дії ухвали до 08 червня 2019 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, та його продовжена, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності, а застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Що стосується посилань прокурора на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то вони є непереконливими, оскільки жодних переконливих доказів на підтвердження даних тверджень стороною обвинувачення надано не було.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якогопідозрюється ОСОБА_6 характеризуючих даних про його особу, застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2019 року,якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погодженого начальником Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово, крім участі у слідчих діях, та покладено на ОСОБА_6 обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, з визначенням стоку дії ухвали до 08 червня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3112/2019
Категорія: ст.176 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1