ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5274/19
провадження № 1-кс/753/2092/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління поліції в місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, Бердянського району, с. Миколаївка, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючий, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого:

- 06 червня 2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 1 рік;

- 02 квітня 2018 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнений 22 серпня 2018 року з Черкаської виправної колонії № 62 по відбуттю строку покарання

за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010142 від 19 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2019 року до слідчого судді надійшло вказане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 за матеріалами кримінального проваджження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0010142 від 19 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 19 листопада 2018 року близько 12 години 10 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , не маючи постійного місця проживання та відповідно задоволення мінімальних побутових потреб, вирішив незаконно проникнути до одного з дачних будинків, обравши об`єктом злочинного посягання володіння ОСОБА_7 земельну ділянку та будинок АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла, 19 листопада 2018 року близько 12 години 00 хвилин, знаходячись біля ділянки № НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, через паркан проник до земельної ділянки вищевказаної адреси.

В подальшому, ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї господарства, переконавшись, що на подвір`ї нікого немає, не маючи на це дозволу власника, руками потягнув ручку дверей на себе та зламав замок від вхідних дверей будинку АДРЕСА_2 та незаконно проник до приміщення дачного будинку, який належить ОСОБА_7 . Після чого 19 листопада 2018 року приблизно о 12 годин 30 хвилин ОСОБА_4 був виявлений працівником Дніпровського УПО ГУНП у місті Києві у вищевказаному будинку.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний під час розгляду клопотання не заперечував проти його задоволення. Від захисника відмовився. Пояснив, що проник до будинку з метою задовольнити мінімальні життєві потреби - зігрітися, оскільки немає житла чи будь-якого прихистку.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши прокурора, підозрюваного, суд приходить до висновку про те, що клопотання слідчого підлягає відмові у задоволенні з наступних підстав.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах « Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства » від 30 серпня 1990 року , « Мюррей проти Об`єднаного Королівства » від 28 жовтня 1994 року , вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що 20 листопада 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, та за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років.

Обгрутнованість підозри ОСОБА_4 у вичненні інкримінованого йому злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження.

22 листопада 2018 року до ОСОБА_4 Дарницьким районним судом міста Києва було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи. Також, ОСОБА_4 , було роз`яснено, що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

30 листопада 2018 року Київською місцевою прокуратурою № 2 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 було скеровано до Дарницького районного суду міста Києва.

19 грудня 2018 року суддею Дарницького районного суду міста Києва винесено ухвалу щодо повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у зв`язку з порушенням вимог КПК України при складанні обвинувального акту.

15 січня 2019 року відповідно до вищезазначеної ухвали обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 було повернуто до Київської місцевої прокуратури № 2.

В подальшому на виконання вимог ухвали Дарницького районного суду м. Києва були усунуті недоліки передбачені п. 3 ч. 1 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті та затверджено новий обвинувальний акт, однак встановити місцезнаходження ОСОБА_4 для вручення обвинувального акту не надалось можливим, у зв`язку з чим досудове розслідування було відновлено.

В порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний

ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність так, як підозрюваний не має постійного джерела доходу та засобів для існування.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України « Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини », тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( « Летельє проти Франції » ( Letellier v France ), 12369 / 86, 26 червня 1991 року ).

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих ( розшукових ) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання.

При цьому суд враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

З урахування встановлених обставин, до визначеного злочину не може бути застосований пропонований прокурором виключний запобіжний захід як тримання під вартою, й суд приходить до висновку, що прокурор не довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, й вважає, що запобіжний захід - особисте зобовязання забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного.

Враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного, який щиро розкаюється у вчиненому злочині, вид та невелику тяжкість злочину, відсутність соціальної небезпеки, й можливість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, суд вважає за доцільне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання строком на два місяці, який полягає у забороні останнім залишати місце свого постійного проживання / реєстрації.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором ( ч. 5 ст. 194 КПК України ).

Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею , які будуть покладені на підозрюваного.

Відповідно, покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління поліції в місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010142 від 19 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.
Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали два місяці, тобто до 08 липня 2019 року.
Контроль за поведінкою підозрюваного покласти на слідчого.

Підозрюваному письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити про те, що в разі невиконання покладених цією ухвалою зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її оголошення (ч.5 ст.196 КПК України).

Копію ухвали направити до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві для постановки підозрюваного на облік та здійснення контролю за виконанням ним ухвали суду.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження ( ч. 4 ст. 181 КПК України ).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: