Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
359/3240/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за скаргами на дії та рішення правоохоронних органів, на дії чи бездіяльність слідчого, прокурора та інших осіб під час досудового розслідування; інші скарги.
Надіслано судом: 16.04.2019. Зареєстровано: 17.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 18.04.2019.
Номер судового провадження: 1-кс/359/1082/2019
Справа № 359/3240/19
Провадження № 1-кс/359/1082/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12квітня2019року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників - адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією скаргу адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядкуст.206КПКУкраїнищодо незаконного утриманняпідозрюваноговДержавній установі«Бориспільськавиправнаколонія (№119)» та застосування до нього насильства,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 р. адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , звернулася з вказаною скаргою до суду, обґрунтовуючи її тим, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000123 від 22.01.2018 р., за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 209 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23.03.2019 року (справа № 757/15143/19-к), до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, а саме до 19.05.2019 року включно. Як стало відомо стороні захисту 04.04.2019 року підозрюваного ОСОБА_6 було незаконно перевезено із Київського СІЗО № 13, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, до Бориспільської ВК № 119, що розташована по вул. Бориспільська, 1 в с. Мартусівка Бориспільського району Київської області, де він перебуває і на момент звернення з вказаною скаргою. При цьому підозрюваний ОСОБА_6 повідомив адвокату ОСОБА_4 , що в ДУ «Бориспільська виправнаколонія №119» по відношенню до нього застосовувалися фізичне насильство, катування з метою примусити його давати покази, що підтверджується його особистими письмовими поясненнями, що містяться в акті опитування від 10.04.2019 року. Ці обставини в сукупності свідчать про незабезпечення правпідозрюваного танезаконне триманняйого вдержавній установі«Бориспільська виправнаколонія №119».З оглядуна викладенеадвокат ОСОБА_4 просила слідчогосуддю,в порядкуст.206КПК України:зобов`язати провести невідкладнесудово-медичнеобстеження ОСОБА_6 , доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, незаконного утримання в Бориспільській ВК № 119.

У судовомузасіданні захисникпідозрюваного адвокат ОСОБА_4 скаргу підтрималата просилаїї задовольнитиз підстав,викладених ускарзі. Також зазначила, що 10.04.2019 року під час конфіденційної зустрічі з її клієнтом ОСОБА_6 , останній їй особисто повідомив про факти застосування до нього фізичного насильства з боку працівників колонії. Ці обставини були відразу зафіксовані нею в акті опитування ОСОБА_6 , які підтверджуються його особистим підписом. Крім того додала, що умови в яких тримають ОСОБА_6 у Бориспільській ВК № 119 є жахливими, та не відповідають жодним санітарним та гігієнічним нормам.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , подану адвокатом ОСОБА_4 , скаргу в порядку ст. 206 КПК України, підтримав в повному обсязі, висловив аналогічну позицію, просив її задовольнити. Також зазначив, що 04.04.2019 невідомими особами, підозрюваний ОСОБА_6 , будучи особою незасудженою, незаконно, свавільно, всупереч вимогам КПК України, ЗУ «Про попереднє ув`язнення», був вивезений з державної установи «Київський слідчий ізолятор» та доставлений до державної установи «Бориспільська виправна колонія № 119», де на даний момент незаконно утримується під вартою. Згідно ч. 1, ч. 2ст.18КВКУкраїни виправні колонії виконують покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі. У виправній колонії можуть утримуватися виключно засуджені до позбавлення волі. Таким чином, державна установа «Бориспільська виправна колонія № 119» - це установа, де засуджені відбувають покарання у виді позбавлення волі. В той же час ОСОБА_6 є лише підозрюваним у кримінальному провадженні, відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, зокрема, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України. Вказаний перелік установ є виключним і не передбачає можливості попереднього ув`язнення у виправних колоніях. При цьому у вказаній статті взагалі не передбачено такої установи як «дільниця слідчого ізолятора». Таким чином, Бориспільська ВК № 119 не єслідчим ізоляторомта установоюв якійна законнихпідставах можеутримуватися підозрюваний ОСОБА_6 . В межах території м. Києва, де проводитися досудове розслідування даного кримінального провадження, є лише одна установа для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, а саме Київський СІЗО № 13. Також додав, що у міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, якою було прийнято рішення про направлення ОСОБА_6 до Бориспільської ВК № 119, не має жодних повноважень на прийняття такого рішення. Так із самої назви вказаної комісії, вже слідує, що вона в межах своїх повноважень може вирішувати лише питання, які стосуються виключно засуджених, а не підозрюваних. Тому прийняття такого рішення вказаною комісією з приводу підозрюваного ОСОБА_6 , суперечить вимога як КПК України, так і ЗУ «Пропопереднє ув`язнення». Це в свою чергу свідчить виключно про те, що ОСОБА_6 незаконно перевили та утримують в державній установі «Бориспільська виправна колонія № 119», що є неприпустимим в розуміння вимогКПК України. Посилаючись на вищевказані обставини та положення ст. 206 КПК України, захисник адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні доповнивши вимоги скарги, поданої адвокатом ОСОБА_4 , просив слідчого суддю також встановити факт незаконного утримання підозрюваного ОСОБА_6 в установі відбування покарання, а саме: в державній установі «Бориспільська виправна колонія № 119», а також зобов`язати посадових осіб негайно перевести підозрюваного ОСОБА_6 із Бориспільської ВК № 119 до установи Київського СІЗО № 13, де останній і повинен утримуватися у відповідності до вимог чинного законодавства.

Підозрюваний ОСОБА_6 , який утримується в державній установі «Бориспільська виправна колонія № 119», в судове засідання доставлений не був. При цьому державна установа «Бориспільська виправна колонія № 119» не мала можливості забезпечити проведення вказаного судового засідання в режимі відео конференції. Разом з тим, з урахуванням позиції адвокатів підозрюваного, які не заперечували щодо розгляду вказаної скарги за відсутності ОСОБА_6 , виходячи із змісту скарги, яка подана в порядку ст. 206 КПК України, з метою забезпечення додержання прав особи, яка тримається під вартою, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності в судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання просив відмовити у задоволенні вказаної скарги, з підстав її необґрунтованості та відсутності правових підстав, зважаючи на законність утримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою в дільниці слідчого ізолятору в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)». Так, державна установа «Бориспільська виправна колонія (№119)» є дільницею слідчого ізолятору, що підтверджується документами, що містяться в матеріалах вказаної скарги. Також зазначив, що ОСОБА_6 перебуває на території дільниці слідчого ізолятора державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» на законних підставах, оскільки був переведений на підставі наряду Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 02.04.2019 про направлення ОСОБА_6 до дільниці слідчого ізолятора при державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)». Вказане рішення було прийнято міжрегіональною комісією Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії № 14 від 02.04.2019 року. При цьому зазначив, що вказаний витяг із протоколу міжрегіональної комісії оскаржений у встановленому законом порядку не був. Також додав, що будь-яких заяв від ОСОБА_6 з приводу застосування до нього фізичної сили або катування з боку працівників колонії ні до Бориспільської місцевої прокурати, ні до Бориспільського ВП, подано не було. З огляду на вищевикладене, просив слідчого суддю відмовити у задоволені вказаної скарги, у зв`язку з її необґрунтованістю.

Також, з метою розгляду зазначеної скарги слідчим суддею направлено запит до державної установи«Бориспільська виправнаколонія №119» для з`ясування інформації щодо утримання ОСОБА_6 у вказаній установі.

12.04.2019 року у відповідь на запит слідчому судді керівництвом державної установи «Бориспільська виправна колонія № 119» були надані документи, на підставі яких підозрюваний ОСОБА_6 утримується у вказаній установі, які були долучені до матеріалів скарги та дослідженні безпосередньо у судовому засіданні.

Вислухавши пояснення учасників кримінального процесу та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Зі змісту скарги вбачається, що Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 23.03.2019 року, справа № 757/15143/19-к, до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, а саме до 19.05.2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 156 167 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 299 996 807 грн., з покладенням відповідних обов`язків, визначених КПК України.

У ст. 3 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» закріплено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Так, як вбачається із резолютивної частини вказаної ухвали місце утримання підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку із обранням відносного нього забіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначено.

В той же час встановлено, що на даний час підозрюваний ОСОБА_6 утримується під вартою у зв`язку із застосуванням до нього, на підставі ухвали слідчого судді, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в дільниці слідчого ізолятора при держаній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)».

У ст. 11 ЗУ "Про державну кримінально-виконавчу служби України" закріплено, що установи виконання покарань та слідчі ізолятори утворюються і ліквідуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та виконують функції, передбачені законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою КМУ № 228 від 02.07.2014 року, зі змінам, Міністерство юстиції України є центральним органом, який виконує і реалізує державну політику у сфері виконаннякримінальних покарань та пробації.

У підпункті 13-1 п. 12 вказаного Положення закріплено, що міністр утворює уповноважені органи з питань пробації, установи виконання покарань, слідчі ізолятори, воєнізовані формування, навчальні заклади, заклади охорони здоров`я, підприємства установ виконання покарань, інші підприємства, установи та організації для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби, затверджує їх положення (статути).

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 27.06.2018 № 2062/5 «Про створення дільниці слідчого ізолятору в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)» в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)» створено дільницю слідчого ізолятору та встановлено планове наповнення 10 осіб. Також у п. 4 вказаного Наказу зазначено, що начальнику виправної колонії необхідно забезпечити належні умови тримання осіб, узятих під варту в дільниці, а також їх ізольоване та окреме тримання від засуджених, які відбувають покарання у виправній колонії, організувати нагляд за особами, узятими під варту.

Так, у п. 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом № 460/5 від 18.03.2013 року, передбачена можливість переведення до інших СІЗО.

Як вбачається із копії витягу з протоколу № 14 від 02.04.2019 року міжрегіональною комісією Центрального міжрегіональногоуправління зпитань виконаннякримінальних покараньта пробаціїМіністерства юстиції прийнято рішення про направлення ОСОБА_6 , 1992 року народження, з державної установи «Київський слідчий ізолятор» до дільниці слідчого ізолятора при державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)».

Згідно наряду Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 23-69111 від 02.04.2019 року ОСОБА_6 направлено з державної установи «Київський слідчий ізолятор» до дільниці слідчого ізолятора при держаній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)».

Вказані правові норми у їх сукупності та логічному зв`язку з дослідженими, в ході судового розгляду вказаної скарги, документами, приводять до висновку, що слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_6 утримується на дільниці слідчого ізолятора при державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)» без відповідних на те підстав.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що рішення міжрегіональною комісією Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про направлення ОСОБА_6 ,1992року народження,з державноїустанови «Київськийслідчий ізолятор»до дільниціслідчого ізоляторапри державнійустанові «Бориспільськавиправна колонія(№119)»,ні самимпідозрюваним,ні йогозахисниками, в установленому законом порядку не оскаржувалося.

При цьому,що данерішення єнезаконним таприйнято вказаноюкомісією зпорушенням вимогчинного законодавства,якими регулюєтьсяпорядок тапідстави утриманняпід вартою, адвокатом ОСОБА_5 було зазначенолише всудовому засіданніпід часрозгляду вказаноїскарги, в порядкуст.206КПК України.

Разом зтим, у судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 повідомила слідчому судді, що 10 квітня 2019 року в державній установі «Київський слідчий ізолятор», начальником установи їй особисто було повідомлено про переведення підозрюваного ОСОБА_6 до дільниці слідчого ізолятора при державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)». Після чого, адвокат ОСОБА_4 особисто зустрічалась зі своїм клієнтом підозрюваним ОСОБА_6 у вказаній установі з метою конфіденційного спілкування.

При цьому, як вбачаться зі змісту акту опитування, складеного адвокатом ОСОБА_4 , за результатами особистого спілкування із підозрюваним ОСОБА_6 , останній на питання: «Чи переміщувались Вас з приміщення ДУ «Київський слідчий ізолятор» до приміщення іншої установи?» відповів, що його відвезли до колонії № 119. Тобто це свідчить про те, що підозрюваному ОСОБА_6 було відомо про його переведення в іншу установу, оскільки останній чітко зазначає її назву колонія № 119.

Ці обставинив сукупностісвідчать проте,що сторонізахисту буловідомо пропереведення підозрюваного ОСОБА_6 з державної установи «Київський слідчий ізолятор» до дільниці слідчого ізолятора при державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)», ще до звернення до суду з вказаною скаргою, однак будь-яких дій щодо оскарження рішення міжрегіональної комісії Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про направлення ОСОБА_6 , 1992 року народження, з державної установи «Київський слідчий ізолятор» до дільниці слідчого ізолятора при державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)», яке на думку сторони захисту, є незаконним, вчинено не було. Виключно в ході розгляду даної скарги адвокати підозрюваного ОСОБА_6 зазначили про незаконність вищезазначеного рішення, оскільки воно винесене комісією не в межах її повноважень та не у спосіб передбачений законами України.

В той же час, слід зазначити про те, що положення ст.206КПК України не передбачають розгляду питань законності переведення особи, яка перебуває під вартою з одного місця попереднього ув`язнення до іншого, а передбачають розгляд питання незаконності утримання без наявності відповідного судового рішення.

З огляду на це, слідчий суддя не приймає до уваги копію акту про відмову ОСОБА_6 ознайомлюватися з витягом від 04.04.2019 року, складеного начальником ВКВСР полковником вн. сл. ОСОБА_9 , черговим помічником начальника слідчого ізолятора капітаном вн. сл. ОСОБА_10 , оскільки відомості викладені в ньому, не є предметом розгляду вказаної скарги.

Таким чином, аналізуючи зміст скарги, додані до неї матеріали слідчий суддя приходить до висновку про відсутність об`єктивних даних які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_6 утримується під вартою в дільниці слідчого ізолятора при держаній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)», без правових підстав.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що в ході судового розгляду не встановлено факту незаконного утримання підозрюваного ОСОБА_6 в дільниці слідчого ізолятора при держаній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)», а тому відсутні підстави для його негайного переведення до державної установи «Київський слідчий ізолятор», в порядку ст. 206 КПК України, у зв`язку з чим у задоволенні скарги, в цій частині слід відмовити.

В той же час, в інший частині скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п.72 рішення ЕСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Зміст права громадян на охорону здоров`я визначається статтею 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», що, зокрема, передбачає медичний догляд, який є необхідним для підтримки здоров`я людини.

Положеннями ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини порушенням ст. 3 Конвенції визнається ненадання належної медичної допомоги особам, що тримаються під вартою («Каприковський проти Польщі» від 03.02.2009, «Алєксанян проти Росії» від 22.12.2008 та ін.)

Враховуючи, що особи, які перебувають під вартою, позбавлені можливості самостійно вживати заходів для отримання належної медичної допомоги та медичного догляду, відповідний обов`язок покладений на службових осіб місць попереднього ув`язнення.

Так, статтею 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» на адміністрацію місць попереднього ув`язнення покладений обов`язок забезпечити особам, взятим під варту, медичне обслуговування.

У зазначенийспосіб забезпечуєтьсяможливість отриманняпідозрюваним,обвинуваченим,який утримуєтьсяпід вартою,необхідної медичноїдопомоги.Так,як підозрюваний ОСОБА_6 утримується в дільниці слідчого ізолятора при держаній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)», то обов?язок забезпечення ув?язнених необхідним медичним обслуговуванням покладається на адміністрацію ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)».

Також, як визначено статтею 3 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або катуванню.

Так, як вбачається зі змісту акту опитування від 10.04.2019 року, складеного адвокатом ОСОБА_4 за наслідками конфіденційного спілкування з її підзахисним, підозрюваний ОСОБА_6 повідомив про факти його побиття та нанесення йому тілесних ушкоджень на території державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)».

З огляду на наведене, зважаючи на положення п. 1 ч. 6 ст. 206 КПК України, з метою дотримання прав ОСОБА_6 на отримання належної, ефективної медичної допомоги, слідчий суддя вважає за необхідне, для перевірки доводів поданої скарги та наведених у судовому засіданні, з приводу того, що відносно ОСОБА_6 , з боку працівників колонії, було застосовано фізичне насильство, що призвело до погіршення його здоров`я, зобов`язати адміністрацію ДУ«Бориспільська виправнаколонія (№119)»забезпечити невідкладнесудово-медичнеобстеження підозрюваного ОСОБА_6 .

Також щодо заяви підозрюваного ОСОБА_6 з приводу застосування фізичного насильства стосовно останнього під час його перебування під вартою, то слід беззаперечно відреагувати, в порядку п. 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, та доручити компетентному органу досудового розслідування СВ Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області провести дослідження обставин, викладених в акті опитування адвокатом ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_6 від 10.04.2019 року щодо побиття та нанесення підозрюваному ОСОБА_6 тілесних ушкоджень на території ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», з метою прийняття за наслідками такого розслідування рішення з дотриманням положень КПК України.

Крім того, адвокатом ОСОБА_4 у судовому засіданні було повідомлено про те, що умови в яких тримають ОСОБА_6 у «Бориспільська виправнаколонія (№119)» є жахливими і не відповідають жодним санітарним та гігієнічним нормам.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» особам, взятим під варту, забезпечуються побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни. Також умови утримання та побут ув`язнених, закріплений у Правилах внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом № 460/5 від 18.03.2013 року, передбачена можливість переведення до інших СІЗО.

В той же час жодних обґрунтованих пояснень та документальних підтверджень з приводу того, що підозрюваному ОСОБА_6 забезпечені належні умови тримання в дільниці слідчого ізолятора в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», у відповідності до вищезазначених вимог законодавства, на спростування доводів адвоката ОСОБА_4 слідчому судді, прокурором не надано.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя виходячи з принципів верховенства права та поваги до людської гідності, з метою забезпечення додержання прав особи, яка тримається під вартою, приходить до висновку про необхідність доручити керівнику Бориспільської місцевої прокуратури організувати обстеження умов тримання підозрюваного ОСОБА_6 в дільниці слідчого ізолятора в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», та у випадку встановлення таких порушень вжити заходів прокурорського реагування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 42, 183, 194, 206, 214, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Зобов`язати адміністрацію ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» забезпечити невідкладне судово-медичне обстеження підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000123, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 22.01.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 209 КК України.

Доручити СВ Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області провести перевірку обставин, викладених в акті опитування адвокатом ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_6 від 10.04.2019 року щодо побиття та нанесення підозрюваному ОСОБА_6 тілесних ушкоджень на території ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», і в разі наявності підстав внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування в порядку ст. 214 КПК України та організувати досудове розслідування.

Доручити керівнику Бориспільської місцевої прокуратури організувати обстеження умов тримання підозрюваного ОСОБА_6 в дільниці слідчого ізолятора в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», та у випадку встановлення таких порушень вжити заходів прокурорського реагування.

Направити до Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області та керівнику Бориспільської місцевої прокуратури копію акту опитування адвокатом ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_6 від 10.04.2019 року.

У задоволенні іншої частини вимог скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали слідчого судді.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 15.04.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...