Справа № 442/1153/19
Провадження № 1-кс/442/456/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в межах кримінального провадження №0000279 від 18.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на сорочку білого кольору із розписом візерунків синього кольору, та курточку коричневого кольору, зимову, виготовлену із матеріалу, які належать ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що у Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа, близько 23 год. 40 хв., 17.02.2019, знаходячись на вул.Грушевського в м.Стебнику Львівської області, вчинила із ним конфлікт, під час якого нанесла йому тілесні ушкодження.

Під час допиту в якості потерпілого ОСОБА_5 стало відомо, що о 21.00 год. 17.02.2019 він зі своїми друзями направився на вул. Грушевського м.Стебник, де присіли на одну із лавочок. На сусідній лавочці сиділа компанія з трьох візуально знайомих йому осіб. Одним із них це добре знайомий йому ОСОБА_6 , який є жителем м.Стебника. Орієнтовно о 23.40 год. потерпілий ОСОБА_5 вийшов із туалету та направився в сторону до своїх друзів, дорогою чув крик (сварку), підійшовши до лавочки побачив як його друг ОСОБА_7 розвертає ОСОБА_8 , яка стояла між двома лавочками та казав щоб вона мовчала. В цей час до нього підійшов ОСОБА_9 та наніс ОСОБА_10 удар в область обличчя. ОСОБА_7 від удару обернувся та присів на лавочку. Потерпілий сказав в сторону ОСОБА_11 , що він таке робить, і для чого він вдарив ОСОБА_12 . Однак ОСОБА_9 почав підходити до потерпілого, яки почав йти назад. Він різким кроком наблизився до потерпілого та наніс удар кулаком в область щоки з лівого боку, ближче до ока в скроню. Після чого ОСОБА_9 лівою рукою схопив потерпілого за праву руку, а своєю правою рукою напрямком з верху вниз наніс ОСОБА_5 удар в область брови з лівого боку, з розмахом на ніс. Потерпілий почув різкий біль, відчуття було таким нібито його вдарили колючим предметом. Після чого потерпілий відхилився назад головою. Із брови у нього потекла кров. Відхилився на бік. А саме на півприсядки, та опинився спереду спиною до ОСОБА_13 . Відчув зразу ж що він ОСОБА_5 знову наніс удар в область спини колючим предметом, що саме за предмет потерпілий не бачив, однак підозрює, що це ніж. Потерпілий почав кричати та направився до своїх товаришів. По даному факту звернувся за медичною допомогою та із письмовою заявою в поліцію. В цей вечір потерпілий був одягнутий у сорочку білого кольору із розписом візерунків синього кольору та курточку коричневого кольору, зимову, виготовлена із матеріалу. 18.03.2019 ОСОБА_5 , звернувся із письмовою заявою в СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, про те, що він добровільно видає та просить оглянути та долучити до матеріалів кримінального провадження його одяг, у якому він був одягнутий 17.02.2019, коли йому наносили тілесні ушкодження, а саме сорочка білого кольору із розписом візерунків синього кольору та курточку коричневого кольору, зимову, виготовлену із матеріалу. 18 березня 2019 року сорочка білого кольору із розписом візерунків синього кольору, та курточку коричневого кольору, зимову, виготовлену із матеріалу є вилучені, оглянуті та визнані речовим доказом по матеріалах кримінального провадження за №0000279 від 18.02.2019.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності, клопотання підтримує повністю, просить таке задоволити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України регламентовано, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку слідчого, приходжу до наступного висновку:
встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 18.02.2019

до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000279 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.02.2019 року в Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області звернувся із письмовою заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа, близько 23 год. 40 хв., 17.02.2019, знаходячись по вул. Грушевського в м. Стебнику, Львівської області, вчинила із ним конфлікт, під час якого нанесла йому тілесні ушкодження.

Згідно постанови про приєднання предметів до справи як речових доказів від 18.03.2019 сорочку білого кольору із розписом візерунків синього кольору та курточку коричневого кольору, зимову, виготовлені із матеріалу, які належать ОСОБА_5 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вищевказане майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, вважаю, що клопотання слід задоволити.
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчим суддею враховано вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Окрім цього у відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арештна наступне майно: сорочку білого кольору із розписом візерунків синього кольору, та курточку коричневого кольору, зимову, виготовлену із матеріалу, які належать ОСОБА_5 .

Місцем зберігання вище вказаного майна визначити Дрогобицький відділ поліції ГУ НП України у Львівській області, що за адресою: вул. Стрийська, 22, м.Дрогобич Львівської області

Контроль за зберіганням вищевказаних речей покласти наслідчого 2 відділення (з розслідування злочинів середньої та невеликої тяжкості) СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1