Справа №390/1521/18
Провадження №1-кп/390/117/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження №0000669 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровоград, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.03.2018 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 грн., 05.06.2018 року несплачену суму штрафу в розмірі 850 грн. замінено на 50 годин громадських робіт, 21.09.2018 року знятий з обліку в органі пробації по відбуттю покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На початку травня 2018 року, більш точної дати і часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав чавунний колісник, вартістю 123,33 грн., двохкомфорочну чавунну плиту пічного опалення, вартістю 550,00 грн., водяний кульовий кран «KARRO STANDART+BB 1/2», вартістю 34,67 грн. та 15 кг металобрухту, вартість якого становить 6,60 грн. за кілограм, на суму 99,00 грн., які належать потерпілій ОСОБА_5 . З викраденим з місця скоєння злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 807,00 грн.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю і показав, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах, на початку травня 2018 року він за домовленістю з ОСОБА_5 виконував деякі роботи по домогосподарству на території її домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В один із днів він викрав металеві предмети: кран, плиту, колісник та металобрухт. Викрадене, крім крану, здав на металобрухт, отримані кошти витратив на власні потреби, а кран залишився у нього вдома. Цивільний позов потерпілої визнав частково: визнав спричинення матеріальної шкоди потерпілій в сумі 3000,00 грн., яку зобов`язався відшкодувати, та взагалі заперечив моральну шкоду, у вчиненому кається.

Потерпіла ОСОБА_5 , яка про місце, дату і час розгляду кримінального провадження повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась. В поданій позовній заяві просить стягнути з обвинуваченого відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., та в окремо поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, повідомила, що ОСОБА_4 їй сплачено 400 грн., як відшкодування матеріальних збитків.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає, а також вивченням письмових матеріалів справи, які його характеризують, та щодо цивільного позову. Наслідки, передбачені вказаною статтею, обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують його покарання, судом не встановлені.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але покарання відбув.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

В досудовій доповіді, складеній Кропивницьким районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області від 23.01.2019 року, вказано, що ОСОБА_4 має високий ризик небезпеки скоєння повторного правопорушення, тому виправлення цієї особи можливе в умовах ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме: повне визнання ним вини, а також визнання цивільного позову в частині відшкодування матеріальних збитків, часткове відшкодування завданих збитків, щире каяття у вчиненому. Наведені вище обставини, суд визнає такими, що знижують ступінь небезпеки ОСОБА_4 для суспільства, а тому, обираючи міру покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства і вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілою, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню, з урахуванням визнання обвинуваченим матеріальної шкоди в сумі 3000 грн. та часткового відшкодування збитків у розмірі 400 грн., тому з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілої 2600,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В задоволенні моральної шкоди суд вважає необхідним відмовити, оскільки її спричинення не доведено належними та допустими доказами у справі.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати, в розмірі 858,00 грн., відповідно до ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 2600,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В задоволенні відшкодування моральної шкоди відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 на період апеляційного оскарження не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати по справі за залучення експерта в сумі 858,00 грн.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому та надіслати потерпілій.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі оскарження учасниками процесу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя