Справа № 697/40/19
Провадження № 1-кп/697/41/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Канів кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 03.08.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.125 КК України до 200 (двісті) годин громадських робіт, маючого відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість,-
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_4 , будучи засудженим, згідно вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2018 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт та з 07.09.2018 поставлений на облік до Канівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області. Для відбуття покарання йому визначено місце і час відбуття громадських робіт - він направлений до комунального підприємства «Місто», де згідно з розпорядженням директора комунального підприємства «Місто» від 10.10.2018 № 11, повинен приступити до відпрацювання громадських робіт. Будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання і письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування громадських робіт, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, переслідуючи мету ухилитися від їх відбування, в період часу з 10.10.2018 року по 12.12.2018, ухилявся від відбування покарання, а саме неодноразово не з`являвся до комунального підприємства «Місто» для відбування громадських робіт, тобто, на протязі двох місяців та двох днів систематично не з`являвся для відпрацювання громадських робіт без поважних причин, чим порушив покладені на нього обов`язки, порядок та умови відбування покарання, не відпрацювавши загалом 164 години громадських робіт.

ІІ. Позиція обвинуваченого
Допитаний у судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та погодився з усіма фактичними обставинами справи, пояснив, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2018 за ч.2 ст.125 КК України йому призначено покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт та з 07.09.2018 поставлено на облік до Канівського МРВ з питань пробації. Для відбуття покарання у виді громадських робіт - він направлений до КП «Місто». Але в період часу з 10.10.2018 року по 12.12.2018 не приходив для відпрацювання громадських робіт, так як не мав часу, а займався своїми справами. Зазначає, що письмово був попереджений про кримінальну відповідальність. У скоєному щиро кається та просить суд суворо не карати, а також просить врахувати, те що на момент розгляду справи по суті він повністю відбув покарання, призначене йому попереднім вироком суду.

ІІІ. Оцінка Суду
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК) суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України доведена.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 :
-за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

ІV. Призначення покарання
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше судимий.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст..66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді арешту.
В зв`язку із тим, що обвинувачений повністю відбув покарання, призначене йому попереднім вироком суду, суд вважає за можливе при призначенні покарання не застосовувати до обвинуваченого вимоги ст.71 КК України.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
До вступу вироку в законну силу необхідно обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, після чого взяти його під варту.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.
З цих підстав, керуючись статтями 349,368, 370-371, 373-374, 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, після чого взяти його під варту.

Термін відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально-процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально-процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/40/19

Головуючий ОСОБА_1