Ухвала
Іменем України
11 березня 2019 року

м. Київ
справа № 487/5827/16-к

провадження № 51-1048 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 23 січня 2019 року щодо засудженої ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

На підставі пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання за частиною 2 статті 125 КК.
Також цим вироком частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 .

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1630,25 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 січня 2019 року вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2018 року щодо засудженої ОСОБА_5 залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що потерпіла не погоджується з вказаними судовими рішеннями в частині вирішення цивільного позову. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши касаційну скаргу потерпілої на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Згідно з частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Так, касаційну скаргу потерпілої адресовано до Верховного Суду України, тоді як відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Крім того, потерпіла у касаційній скарзі відповідно до вимог статті 438 КПК не зазначає з яких саме підстав нею подано касаційну скаргу на судові рішення, не наводить належні доводи у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість цих рішень та конкретних порушень вимог закону, які на її думку, було допущено судами першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням положень статей 412 - 414, 438 КПК.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Натомість у прохальній частині касаційної скарги потерпіла просить скасувати ухвалу апеляційного суду та змінити вирок районного суду, однак такі вимоги викладені не у відповідності до положень статті 436 КПК.
При цьому всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК потерпіла не зазначає в касаційній скарзі чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.
Таким чином, недодержання потерпілою вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 23 січня 2019 року щодо засудженої ОСОБА_5 залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3