Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/828/18
Провадження № 1-кс/723/2687/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2018 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного

суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець, клопотання ОСОБА_3 , подане в порядку ст.174 КПК України, в рамках кримінального провадження

встановив:

ОСОБА_3 , звернувся в суд із клопотанням, про скасування арешту, накладеного на належний йому на праві власності автомобіль марки «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_1 , посилаючись на те, що ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 06.04.2018 року на цей автомобіль було накладено арешт.

Автомобіль було вилучено у ОСОБА_4 , якому він передав автомобіль у тимчасове користування для власних потреб на певний період часу, тобто він не усвідомлював мету та цілі експлуатації його майна. Відносно його автомобіля відсутні підстави вважати, що воно є доказом злочину і підлягає спеціальній конфіскації.ю Крім цього заявник є свідком по справі в зв`язку з чим конфіскація його майна є неможливою і до нього не може бути також заявлено цивільного позову.

Посилаючись на вказане та з тих підстав, що він не був присутнім при розгляді питання щодо накладення арешту на його автомобіль просив скасувати накладений на його майно арешт.

В судове засідання заявник не з`явився хоча повідомлявся судом про дату час і місце розгляду справи. До суду також не з`явився і прокурор, який також повідомлявся про час і місце розгляду, хоча і направив на адресу суду матеріали кримінального провадження.

Виходячи з цього та зважаючи на відсутність законодавчої обов`язковості участі учасників провадження до суду для розгляду такого клопотання, слідчий суддя здійснив розгляд клопотання без участі осіб які не з`явились та в зв`язку з цим без технічного фіксування такого розгляду.

Розглянувши клопотання та дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає внаслідок його передчасності, виходячи з наступного.

Із матеріалів кримінального провадження № 0000220 та ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 06.04.2018 року, висновки якої і піддаються сумніву заявником, вбачається, що кримінальні провадження зареєстровані за попередньою кваліфікацією за ознаками злочинів передбачених ст.ст. 185 ч.1 та 246 ч.1 КК України, щодо вчинення самовільної рубки 5 дерев породи «дуб» та перевезення раніше викраденої лісодеревини транспортним засобом марки «ЗІЛ-130» під керуванням водія ОСОБА_4 .

Арешт на автомобіль, як вбачається із ухвали Апеляційного суду Чернівецької області, було здійснено з метою збереження його як речового доказу, а також забезпечення можливого відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в разі виявлення причетності власника чи законного володільця автомобіля, яким є ОСОБА_3 , до його вчинення.

Крім цього суд Апеляційної інстанції в ухвалі про накладення арешту зазначив що особи на прохання яких ОСОБА_5 , зі слів останнього, перевозив автомобілем «ЗІЛ-130» вказану деревину, не встановлені.

В даний час ці особи так і не встановлені, а причетність чи не причетність власника автомобіля ОСОБА_3 до вчинення злочину органами досудового розслідування не визначена, що свідчить про неможливість скасування арешту автомобіля так як таке скасування буде перешкоджати розслідуванню, а отже і про передчасність заявленого клопотання.

Про вказане, слідчий суддя, вже зазначав в ухвалі від 01.06.2018 року при розгляді такого ж клопотання ОСОБА_3 .

На думку слідчого судді, Апеляційний суд, при обранні виду арешту, застосував найменш обтяжливий, оскільки арешт стосується тільки заборони права розпорядження автомобілем в т.ч. і права на його відчуження.

Всіх же інших правомочностей, які входять в зміст права власності ОСОБА_3 , на арештований автомобіль, а саме права володіння і користування, суд його не позбавляв і ОСОБА_3 вправі здійснювати їх на свій розсуд.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, після постановлення ухвали слідчого судді, а саме 13.06.2018 року автомобіль було передано ОСОБА_4 про що останній написав письмову розписку, тобто особі якій заявник передав цей автомобіль у тимчасове користування для власних потреб на певний період часу і таким чином права власника на даний час і до завершення досудового розслідування не порушено .

Керуючись ст.ст. 64-2, 84, 98, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля марки «ЗІЛ-130» д.н.з. НОМЕР_1 відмовити.

Слідчий суддя