Ухвала
3 жовтня 2018 р.

м. Київ
Справа № 569/15679/16-к
Провадження № 51-8831 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 5 липня 2018 року,
в с т а н о в и в:
перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на відповідність ст. 427 КПК України встановлено, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до вимог ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень з урахуванням визначених у ст. 438 КПК України підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При цьому згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, скаржником вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано, оскільки скарга не містить обґрунтувань жодної із вищезазначених підстав для скасування судових рішень, з огляду на положення ст. ст. 412414 КПК України, оскільки, мотивуючи свою скаргу, ОСОБА_4 по суті оспорює невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового і судового слідства та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення, що, на його думку, призвело до неправильної кваліфікації дій засудженого.
Таким чином, скаржник просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Крім того, засуджений просить скасувати окрім вироку місцевого суду ще й ухвалу апеляційного суду, проте засудженим у скарзі не зазначено в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, не наводить конкретні доводи апеляційної скарги, що залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК, а також не посилається на жодну з безумовних підстав для скасування ухвали апеляційного суду, передбачених ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.
Оскільки касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено строк для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 5 липня 2018 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3