31.08.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002339 від 21.08.2018 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно.

Як вбачається з клопотання слідчого, 20.08.2018 до ЧЧ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що у березні 2018 року невстановлена особа шляхом обману незаконно заволоділа автомобілем «Lexus RX 350» д/н: НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 .

За даним фактом СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, яке зареєстровано 21.08.2018 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002339.

В ході проведення слідчо-розшукових дій працівниками СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, 20.08.2018 було проведено огляд місця події за адресою: м. Одеса, вул. Базова, 20, парковочне місце промислового ринку «7мий кілометр» біля Авангардівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «Lexus RX 350»., чорного кольору, номерний знак: НОМЕР_3 , номер кузову: НОМЕР_2 , ключі від автомобілю марки «Lexus RX 350»., чорного кольору, номерний знак: НОМЕР_3 , номер кузову: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Lexus RX 350»., чорного кольору, номерний знак: НОМЕР_3 , номер кузову: НОМЕР_2 .

Приймаючи до уваги, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, та те, що незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження даного майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У зв`язку з чим вбачається необхідність арештувати майно яке було виявлено та вилучено в ході проведення огляду автомобіль марки «Lexus RX 350»., чорного кольору, номерний знак: НОМЕР_3 , номер кузову: НОМЕР_2 , ключі від автомобілю марки «Lexus RX 350»., чорного кольору, номерний знак: НОМЕР_3 , номер кузову: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Lexus RX 350»., чорного кольору, номерний знак: НОМЕР_3 , номер кузову: НОМЕР_2 .

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно та просив задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.

Володілець майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав.

Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши слідчого та інших учасників провадження, вивчивши надані до клопотання матеріали суд приходить до висновку про наступне:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні органу досудового розслідування в особі слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вже зазначалось, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Проте, жодних доказів щодо вчинення кримінального правопорушення яким було завдано шкоду, чи необхідності накладення арешту задля збереження речових доказів або запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаних в клопотанні автомобілю, оскільки його було повернуто власнику, матеріали клопотання не містить, а прокурором в судовому засіданні не представлено. При цьому, вчинене діяння, згідно витягу з ЄРДР, кваліфіковано за ст. 289 ч. 1 КК України, але санкція статті ст. 289 ч. 1 КК України не передбачає конфіскацію майна чи спеціальну конфіскацію.

Як вбачається із клопотання слідчого і пояснень представника володільця майна, на даний час, жодну особу не повідомлено про підозру.
Необхідність, мета, завдання арешту на вищезазначений об`єкт взагалі не підтверджені будь-якими документами (доказами).

Разом з тим, обмеження особи володіння своїм майном не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про яку йдеться в клопотанні слідчого.
Слідчий суддя вважає, що підстав для накладення арешту на даний час не вбачається.

За таких обставин, в результаті аналізу клопотання та наданих суду матеріалів, суд змушений прийти до висновку, що клопотання слідчого є не обґрунтованим, слідчим не доведені достатні підстави у зв`язку з якими потрібно накласти арешт, отже зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173, 372, 376 КПК України, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: