Провадження №1-кп/761/568/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000657 від 20.01.2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середнью освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання у м. Києві, раніше судимого:

- вироком Солом*янського районного суду м.Києва від 05 березня 2013 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 19.06.2014 року відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році»;

- вироком Солом*янського районного суду м.Києва від 23 квітня 2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільненого з місць позбавлення волі 16.02.2016 року по відбуттю покарання;

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

20.01.2017, приблизно о 02 годині 30 хвилин, у ОСОБА_3 , який перебував по вул. Салютна в м. Києві, виник злочинний умисел направлений, на таємне, повторне, викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи на вказаній вулиці звернув свою увагу на автомобіль марки «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку № 8, розташованого по вул. Салютна в м. Києві, з якого вирішив викрасти цінні речі, які знаходились в салоні даного автомобіля. Підійшовши впритул до вказаного автомобіля, ОСОБА_3 оглянув через вікно салон автомобіля, де виявив відеореєстратор марки «Gaser Н511», тримач для мобільного телефону, світлодіодну стрічку.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений, на повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 впевнившись, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, дістав з кишені заздалегідь підготовану викрутку, якою пошкодив вікно автомобіля марки «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 , та таємно повторно викрав з салону даного автомобіля наступне майно, а саме:

-відеореєстратор марки «Gaser Н511», вартістю 706 гривень 67 копійок;

-тримач для мобільного телефону, вартістю 90 гривень;

-світлодіодну стрічку, вартістю 100 гривень, які належать ОСОБА_7 .

Після чого, утримуваючи при собі викрадені речі, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 896 гривень 67 копійок.

Крім цього, 20.01.2017, приблизно о 02 годині 30 хвилин, у ОСОБА_3 , який перебував по вул. Д. Щербаківського в м. Києві, виник злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи на вказаній вулиці звернув свою увагу на автомобіль марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку № 60, розташованого по вул. Д. Щербаківського в м. Києві, з якого вирішив викрасти цінні речі, які знаходились в салоні даного автомобіля. Підійшовши впритул до вказаного автомобіля, ОСОБА_8 оглянув через вікно салон автомобіля, де виявив зарядний пристрій від GPS-навігатора, медичний набір для швидкої зупинки крові та блокнот.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 впевнившись, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діставши з кишені заздалегідь підготовану викрутку, пошкодив вікно автомобіля марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_2 , та таємно повторно викрав з салону даного автомобіля наступне майно, а саме:

-зарядний пристрій від GPS-навігатора, вартістю 47 гривень 25 копійок;

-медичний набір для швидкої зупинки крові, вартістю 1000 гривень;

-блокнот, який матеріальної цінності для потерпілого не має.

Після чого, утримуваючи при собі викрадені речі, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1047 гривень 25 копійок.

Крім цього, 20.01.2017, приблизно о 03 годині 30 хвилин, у ОСОБА_3 , який перебував по вул. Ружинській у м. Києві, виник злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи на вказаній вулиці, звернув свою увагу на автомобіль марки «Міцубісі Паджеро», д.н.з. НОМЕР_3 , який був припаркований біля будинку № 18/59, розташованого по вул. Ружинська в м. Києві, з якого вирішив викрасти цінні речі, які знаходились в салоні даного автомобіля. Підійшовши впритул до вказаного автомобіля, ОСОБА_3 оглянув через вікно салон автомобіля, де виявив зимову куртку, чорного кольору, навушники, папку для документів, посвідчення водія, свідоцтво на реєстрацію вказаного автомобіля, перетворювач току.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 впевнившись, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діставши з кишені заздалегідь підготовану викрутку, пошкодив вікно автомобіля марки «Міцубісі Паджеро», д.н.з. НОМЕР_3 , та повторно викрав з салону даного автомобіля наступне майно, а саме:

-зимову куртку, чорного кольору, вартістю 1000 гривень;

-навушники, вартістю 370 гривень;

-перетворювач току, вартістю 225 гривень;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Міцубісі Паджеро», д.н.з. НОМЕР_3 ;

-посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 ;

-папка для документів, яка вартості для потерпілого не становить.

Після чого дії ОСОБА_3 , який в цей час утримував при собі викрадені речі, були помічені потерпілим. Саме в цей час ОСОБА_3 зрозумів, що його незаконні дії почали нести відкритий характер, але продовжив свою протиправну діяльність, утримуючи при собі викрадені речі.

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1595 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково.

З приводу епізоду незаконого заволодіння майном потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , суду надав показання про те, що він дійсно 20 січня 2017 року перебував вночі по вул.Салютній у м.Києві, де у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Для цього він проник за допомогою викрутки до автомобіля, з якого викрав відеореєстратор, тримач для мобільного телефону, які поклав у рюкзак. Надалі цього ж дня вночі, перебуваючи на вул.Щербаківського, побачив автомобіль «Фольксвген», у якому був зарядний пристрій та ще деякі речі, та у нього виник умисел на їх викрадення, для чого він розбив скло автомобіля та викрав дані речі. Із вартістю викраденого майна потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , визначеною у обвинувальному акті, погодився.

З приводу епізоду незаконого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_3 суду надав показання про те, що 20.01.2018 р. він після вчинення попередніх злочинів, попрямував на вул.Ружинську, де побачив припаркований автомобіль, у якому лежала куртка та інші речі. Він розбив скло автомобіля, з якого викрав куртку, ще якісь речі, однак почув звук автомобіля, який їхав у його напрямку, злякався, що його дії викриють, кинув речі, які викрав з автомобіля, та почав тікати у двори, будь-хто його не наздоганяв. Затримали його працівники поліції, коли він переховувався у якомусь дворі, а надалі доставили до відділку. Потерпілого перший раз побачив у відділку поліції.

Разом з тим, не зважаючи на часткове визнання своєї вини ОСОБА_3 , винність обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України у повному обсязі підтверджується показаннями потерпілого та свідка, отриманими від них у судовому засіданні, доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими судом.

Так, за епізодом вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України винність ОСОБА_3 беззаперечно підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який надав суду показання про те, що у січні 2017 року вночі він знаходився за місцем проживаня по АДРЕСА_2 , а його автомобіль був припаркований у дворі біля будинку. Близько 5 години ночі у автомобілі двічі спрацьовувала сигналізація, він двічі підходив до вікна перевірити, однак нічого не відбувалось. Коли втретє спрацювала сигналізація автомобіля, він знову підійшов до вікна та побачив, щи якийсь чоловік проник до його автомобіля та почав витягати куртку. Після чого він покликав матір, щоб вона спостерігала з вікна та викликала поліцію, а сам побіг вказаного чоловіка наздоганяти. Коли обвинувачений його побачив, то почав утікати, а він намагався його наздогнати, кричав, щоб він зупинився, лаявся, але обвинувачений втік. Десь за півгодини до нього зателефонували з поліції та запросили на упізнання до відділку. Він чітко упізнав та у судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_3 є саме та особа, яка здійснила крадіжку з його автомобіля, оскільки вночі він на нього світив ліхтариком та зміг добре роздивитись риси обличчя, також пам*ятає, що обвинувачений був одягнутий у помаранчеву куртку. Крім того під час втечі обвинувачений кинув у нього викрадену з автомобіля куртку. В подальшому потерпілий виявив при огляді автомобіля відсутність інших речей, а саме навушників, перетворювача току тощо;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка надала суду показання про те, що вона є матрі*ю потерпілого ОСОБА_6 19 січня 2017 року вони з сином лягли спати та вночі її розбудив крик сина, він кричав, що хтось розбив вікно у його машині та краде з неї речі. Вона вийшла на балкон та спостерігала за тим, що відбувається, а її син побіг у двір до машини. Вона бачила, як утікав чоловік, невеликого зросту, а за ним біг її син, який вихопив у нього куртку, після чого підслизнувся та впав, а чоловік утік, після чого вона викликала поліцію. Дану подію добре бачила, оскільки у дворі було освітлення, а сама подія відбувалась під балконом квартири, де вона проживає, приблизно о 3 годині ночі 20 січня 2017 року. Ніяких машин, які, зі слів обвинуваченого, його злякали, у дворі не було, а втікав він саме від потерпілого, який намагався його наздогнати.

Також винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, у повному обсязі підтверджується доказами, звібраними під час досудового розслідування, а саме:

-витягом з ЄРДР за № 0000657, згідно якого 20.01.2017 року було внесено відомості про протриправні діяння ОСОБА_3 , вчинені останнім 20.01.2017 р. щодо майна потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , та кваліфіковано його дії за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2017 р., згідно якого від потерпілого ОСОБА_6 Шевченківським УП було зареєстровано надходження заяви про злочин щодо викрадення належного йому майна з автомобіля, у якій він засвідчив про те, що може упізнати невідому особу;

-протоколом огляду місця події від 20.01.2017 року, з фототаблицею до нього, згідно якого за участі потерпілого ОСОБА_11 було проведено огляд місцевості по АДРЕСА_2 , під час якого було зафіксовано пошкодження автомобіля «Міцубісі Паджеро» у виді розбиття переднього пасажирського скла біля правих бокових дверей, в автомобілі порушено загальний порядок речей. В подальшому, біля дитячого майданчика було виявлено рюкзак чорного кольору, у якому знаходився перелік речей, викрадених ОСОБА_3 у потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду місця події від 20.01.2017 року, з фототаблицею до нього, згідно якого було проведено огляд місцевості по вул.Щербаківського, 37 у м.Києві, під час якого було зафіксовано пошкодження автомобіля «Шевроле», д/н НОМЕР_4 у виді розбиття переднього пасажирського скла та порушення загального порядку речей в автомобілі. За парковкою біля бетонної стіни виявлено викрутку з рукояткою помаранчевого кольору, перемотану ізоляційною стрічкою. Поряд з місцем огляду виявлено громадянина, одягнутого у куртку помаранчевого кольору та темні джинси;

-протоколом пред*явлення особи для впізнання від 20.01.2017 року, з фототаблицею до нього, згідно з яким ОСОБА_6 упізнав під №3 особу ( ОСОБА_3 ), яка викрала речі з його автомобіля та яка надалі втікла;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2017 року, згідно з яким Шевченківським УП було прийнято усну заяву від потерпілого ОСОБА_7 щодо викрадення з автомобіля «Нісан Мікра» належного йому майна (відеореєстратору, зараднього пристрою, світодіодної стрічки);

-протоколом огляду місця події від 20.01.2017 року, згідно з яким у присутності потерпілого ОСОБА_7 було оглянуто автомобіль «Ніссан мікра», д/н НОМЕР_5 та зафіксовано пошкодження автомобіля;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2017 року, згідно з яким Шевченківським УП було прийнято усну заяву від потерпілого ОСОБА_9 щодо викрадення з автомобіля «Фольксваген Транспортер» належного йому майна;

-протоколом огляду місця події від 20.01.2017 року, згідно з яким у присутності потерпілого ОСОБА_7 було оглянуто автомобіль «Фольксваген Транспортер», д/н НОМЕР_6 та зафіксовано пошкодження автомобіля;

-висновком експерта від 10.03.2017 року № 160тв. Згідно з яким було визначено орієнтовну вартість викраденого 20.01.2017 року ОСОБА_3 майна;

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №111 від 23.03.2017 року, ОСОБА_3 у періоди кримінальних правопорушень (20.01.2017 р.) страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використанні інших психоактивних речовин, синдром залежності, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальноих правопорушень, які слід кваліфікувати:

-за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадження чужого майна (крадіжка), вчинене повторно:

-за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно;

При цьому суд не приймає до уваги показання ОСОБА_3 щодо невідповідності кваліфікації його дій за епізодом вчинення кримінального правопорушення при заволодінні майном потерпілого ОСОБА_6 за ст. 186 КК України, оскільки останні у повному обсязі спростовуються показаннями як самого потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_10 , які є логічними, послідовними та у повній мірі узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що дії обвинуваченого були розпочаті як крадіжка, але викриті потерпілим, і не зважаючи на це, продовжені винною особоюз метою заволодіння майном. Таким чином суд такі показання ОСОБА_3 сприймає як намагання уникнути покарання за більш тяжке кримінальне правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 , вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме те, що ним було вчинено у сукупності тяжке та середньої тяжкості кримінальні правопорушення, обставини їх вчинення, умисний характер діянь, форму й ступінь вини, мотивацію вчинених кримінальних правопорушень, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, при цьому належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, згідно висновку судово-психіатричного експерта на час вчинення кримінальних правопорушень страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності, у той же час за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, при цьому застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, за місцем реєстрації характеризується задовільно, не працює .

Обставин, які пом`якшють покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, його молодого віку та стану його здоров`я, а саме те, що останній має ряд хронічних хвороб, суд вважає необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією закону, за яким визнав його виним, шляхом складання покарань за сукупністю злочинів.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити застосованим до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглиненняі менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців) позбавлення волі.

Речові докази: відеореєстратор марки «Gaser Н511», тримач для мобільного телефону, світлодіодну стрічку, приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 21 січня 2017 року та передані на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Речові докази: зарядний пристрій від GPS-навігатора, медичний набір для швидкої зупинки крові, блокнот, приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 21 січня 2017 року та передані на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Речові докази: навушники, перетворювач току, приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 21 січня 2017 року та передані на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ - викрутку, приєднану до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 20 січня 2017 року та передану на відповідальне зберігання до камери схову Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві знищити.

Судові витрати за проведення товарознавчої та дактилоскопічної експертиз, на загальну суму 1012 (одна тисяча дванадцять) гривень 26 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 залишити застосованим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту його затримання, тобто з 20 січня 2017 року.

Зарахувати в строк остаточно призначеного покарання, у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року), строк попереднього ув*язення засудженого ОСОБА_3 , з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі, у період з 20 січня 2017 року до 20 червня 2017 року.

Зарахувати в строк остаточно призначеного покарання, у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року), строк попереднього ув*язення засудженого ОСОБА_3 , з розрахунку один день попереднього ув*язнення за один день позбавлення волі, у період з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1