Справа № 523/9644/17
Провадження №1-кп/523/326/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

25.07.2018 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Орлівка Ренійського району Одеської області, молдаванина, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який звинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду було встановлено, що 09.08.2016 року, приблизно о 20 годині 50 хвилин, у темний час доби, водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справними автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, йому належить, маючи при собі реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, здійснював рух в межах лівої смуги проїзної частини пр. Добровольського, з боку вулиці Ак. Заболотного в напрямку вулиці 7 Суворовська, в Суворовському районі м. Одеси, зі швидкістю не менш 99-103 км/год.
Під час руху по проїзній частині пр. Добровольського, який був освітлений світлом ліхтарів вуличного електроосвітлення, наближаючись до ділянки дороги біля будинку № 76 зазначеної вулиці, проїхавши перехрестя з вулицею 10 - Лінія на зелене світло, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно вибрати допустиму в населеному пункті швидкість руху не більш 60 км/г., яка була би безпечною, діючи з необережності, при виникненні небезпеки збоку пішохода, яка вибігла на проїзну частину та перетинала проїзну частину відносно руху автомобіля зліва направо по діагоналі назустріч, не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого руху, проявляючи злочинну самовпевненість, продовжив рух у зазначеному режимі, та передньою частиною скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
Внаслідок ДТП смертельно травмовано пішохід ОСОБА_6 , 1999 року народження, якій згідно висновку судово-медичної експертизи № 81(454) від 25.08.2016 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: - закрита черепно-мозкова травма у вигляді ран, саден голови, крововиливи в м`які тканини голови, під м які мозкові оболонки ;
-закрита травма тулуба: садна тулуба, розрив печінки з крововиливом у черевну порожнину;
-травма кінцівок : відкриті переломи кісток лівої гомілки, синці, садна, рани верхніх та нижніх кінцівок.
Вищевказані пошкодження могли бути спричинені в результаті ДТП. Смерть ОСОБА_6 знаходиться в прямому причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями, отриманими внаслідок ДТП.
Таким чином водій ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 1.5., 2.1. (а), 2.3. (б), 2.9.(а), 12.3., 12.4. Правил дорожнього руху України, які наказують:
п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п.2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії» п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.12.3. «Уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди,»;
п.12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.»
Обвинувачений ОСОБА_7 винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України визнав у повному обсязі, розкаявся та дав покази, що він після роботи поїхав потаксувати, підібрав людину та поїхав у сторону вокзалу. На вул. 10 Лінія, він проїхав світлофор на дозволяючий сигнал, і після нього на дорогу вискочила дівчина та він її збив. Вона перелетіла через машину, він вибіг та намагався надати допомогу. Дівчина вискочила перед самим автомобілем, він одразу почав гальмувати, уникнути ДТП в нього не було змоги, оскільки він перевищував допустиму швидкість.
Так як, ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст. 349 ч. 3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду справи, суд з`ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушеннія правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття, повне визнання вини, відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , частково визнав цивільний позов потерпілого, в частині стягнення моральної шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується виною особою.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.

Щодо відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_7 судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки внаслідок смерті доньки ОСОБА_6 , батьки зазнали значний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, що пов`язана із розумінням незворотності скоєного, неможливості компенсувати втрату та неможливістю повернутися до нормального існування.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утриманні 2 (двох) неповнолітніх дітей, у відношенні яких він не позбавлений батьківських прав, позитивно характеризується за місцем проживання. Крім того, суд враховує досудову доповідь органу пробації, згідно якої вбачається за можливе призначити йому покарання без обмеження або позбавлення його волі. Обвинувачений не зловживає алкогольними або наркотичними засобами. Усвідомлює всю серйозність вчиненого правопорушення та визнає свою вину.
Керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.
Суд також, вважає за необхідне задовольнити заяву обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» на підставі ст. 1 п. «в», у зв`язку з находженням на його утриманні неповнолітніх дітей, у відношенні яких він не позбавлений батьківських прав.
Керуючись ст.ст. 128-129, 370, 373-374 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 (ІН НОМЕР_2 ), визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого ОСОБА_7 від призначеного основного покарання.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави в особі Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз 2 510 (дві тисячі п`ятсот десять) гривень 40 копійок, за проведення експертиз.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави в особі Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок, за проведення експертиз.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , про стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 суму моральної шкоди в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) днів до апеляційного суду Одеської області з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя Суворовського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1