Справа № 504/2246/18
Провадження № 1-кс/504/723/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

03.07.2018 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000983 від 01.07.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, до підозрюваного,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України,

Студент 1 курсу НА ДУ при Президентові України, не одружений,

на утриманні не має неповнолітніх дітей,

раніше не судимий,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2018 року слідчий СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , подав до Комінтернівського районного суду Одеської області погоджене із прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000983 від 01.07.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На обґрунтування свого клопотання слідчий послався на наступні фактичні обставини:

30.06.2018 біля 12.00 год. ОСОБА_5 разом зі своїми друзями з метою відпочинку прибули в с. Фонтанку Лиманського району Одеської області, де у сім`ї Мишаглі винайняли житло в будинку по АДРЕСА_2 .

На протязі дня ОСОБА_5 та його друзі за вказаною адресою розважалися, в тому числі вживали алкогольні напої. При цьому порушували громадський порядок, а на зауваження господарів будинку та їх сусідів припинити протиправні дії не реагували.

В той же день, 30.06.2018 біля 20.20 год., в зв`язку з постійним порушенням громадського порядку, господар будинку ОСОБА_7 зажадав від ОСОБА_5 та його друзів залишити будинок, на що останні погодились.

Про те, біля 20.30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжив грубо порушувати громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, висловлювався на адресу господарів грубою нецензурною лайкою, кидався в бійку, на зауваження припинити хуліганські дії не реагував, а навпаки, використовуючи зброю травматичної дії - пістолет «Форд 12», на який не має спеціального дозволу, здійснив у бік ОСОБА_7 постріл, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді сліпого вогнепального поранення передньої поверхні правої гомілки.

Біля 21.00 год. хуліганські дії ОСОБА_5 були припинені потерпілим ОСОБА_7 та прибулими сторонніми особами.

01.07.2018 року о 01.20 год. ОСОБА_5 затримано.

В подальшому, з місця події потерпілий ОСОБА_7 був доставлений до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня».

Кримінальне правопорушення кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, якщо вони вчинені із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, який відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

01 липня 2018 року слідчим СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_6 складено та погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області радником юстиції ОСОБА_3 повідомлення підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке о 10.50 год. 01.07.2018 року вручено ОСОБА_5 у присутності захисника- адвоката ОСОБА_4 .

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у клопотанні, повністю вважав доведеним обгрунтованість повідомленої підозри.

Прокурор посилався на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:
Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.
Зокрема, прокурор зазначив, що у підозрюваного відсутні стійкі соціальні та родинні зв`язки - не одружений, відсутнє офіційного місця роботи, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, характер та спосіб скоєння підозрюваним кримінального правопорушення в якому підозрюється.

Адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 вважали клопотання необгрунтованим, зазначили, що орган досудового розслідування не мотивував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і тому просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та вирішити питання обрання менш суворого запобіжного заходу.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків:
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».
За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, що є тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України.
В силу ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та наданими до клопотання доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 30.07.2018, яким зафіксована обстановка в місці вчиненого кримінального правопорушення та вилучено знаряддя скоєння злочину - травматичний пістолет марки «Форт-12»;
-заява ОСОБА_7 від 30.07.2018 року про скоєння зазначеного кримінального правопорушення;
-заява ОСОБА_8 від 30.07.2018 року про скоєння зазначеного кримінального правопорушення;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.07.2018, яким зазначено обставини скоєння кримінального правопорушення;
-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 01.07.2018, яким зазначено обставини скоєння кримінального правопорушення;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.07.2018, яким зазначено обставини скоєння кримінального правопорушення;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.07.2018, яким зазначено обставини скоєння кримінального правопорушення;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.07.2018, яким зазначено обставини скоєння кримінального правопорушення;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.07.2018, яким зазначено обставини скоєння кримінального правопорушення;
При цьому, слідчий суддя дослідивши додані до клопотання матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання свідків, письмові докази та інші) свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та отримані у порядку встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом України.
Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст. 183 ч.2 п.4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Приймаючи до уваги кожний із доводів захисника, слідчий суддя, однак, співставляє їх із цілями та завданнями кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування ОСОБА_5 не виглядає явно переконливою, проте слідчий суддя не випускає з зору того факту, що підозрюваний фактично зареєстрований та проживає у місті Києві, інкриміноване йому кримінальне правопорушення скоєно на території Одеської області, що беззаперечно може вказувати на наявність обгрунтованого побоювання у органу досудового розслідування про небезпеку переховування підозрюваного, принаймі на початковій стадії досудового розслідування.

Слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний не одружений, має постійне місце перебування (проживання), неповнолітніх дітей чи утриманців не має, проте ці обставини хоча і знижують на теперішній час небезпеку переховування від правосуддя, однак не усувають її в повній мірі з наведених вище причин.

Наявність хворого батька, судом приймається до уваги, проте, цей фактор не знижує наявність встановлених слідчим суддею до того ступеня, що надало б можливість ставити питання обрання менш суворого запобіжного заходу, можливо на даній стадії досудового розслідування.

Крім того, не надано доказів того, що захворювання батька сягнуло такого ступеня, що потребувало би сторонньої допомоги інших осіб (родичів), якім міг би бути його син- підозрюваний ОСОБА_5 .

Слідчий суддя враховує, що реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування цієї справи, і може зменшитись лише з певним часом (справа Летельє проти Франції, 12369/86, 26 червня 1991 року).

Отже цей ризик слідчий суддя вважає слушним, оскільки мають бути допитані безпосередні свідки даного кримінального правопорушення.

Ризик перешкоди кримінальному провадженню іншим чином на даній стадії кримінального провадження не виглядає голослівним, оскільки група молодих людей, з якими підозрюваний прибув до будинку ОСОБА_7 з місця події зникла одразу після пострілів.

Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_5 які ним надані слідчому, він пояснив, що пістолет компанія знайшла у с. Фонтанка, і він не стріляв у потерпілого, а хто стріляв йому невідомо.

У поясненнях, які надані підозрюваним ОСОБА_5 слідчому судді в ході розгляду клопотання, він вже визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, пояснив, що пістолет компанія знайшла у м. Затока Одеської області, вони мали намір заявити про знахідку у поліцію, проте не встигли цього зробити.

Також ОСОБА_5 пояснив слідчому судді, що він дійсно здійснював постріли з цього самого пістолету у напрямку потерпілого в ході конфлікту.

Отже існують певні неузгодження у показах підозрюваного, відтак, на переконання слідчого судді, існують об`єктивні побоювання в тому, що може і будуть вчинені перешкоди здійсненню кримінального провадження іншим чином, зокрема, серед іншого, певний вплив інших можливих учасників цього самого кримінального правопорушення на підозрюваного, свідків, потерпілого.

Слідчий суддя приймає до уваги принцип невинуватості особи, враховує повагу до особистої свободи і недоторканості особи, однак зважує ці принципи у сукупності із цілями і завданнями кримінального провадження, якими у відповідності до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя, виходячи із правил ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає можливим не обирати альтернативний запобіжний захід, і не застосовувати право визначати розмір застави, оскільки інкримінований підозрюваному злочин вчинений із застосуванням погрози життю, із застосуванням травматичної зброї.

Таким чином обрання альтернативного запобіжного заходу неможливо.

Слідчий суддя враховує, що сторона захисту не надала обгрунтованих доказів, які б спростували наявність наведених ризиків, або істотно їх знижували.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням досліджених матеріалів справи, приймаючи до уваги обсяг процесуальних дій, які необхідно провести органам досудового слідства, враховуючи необхідність дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя вважає що вказаний прокурором строк тримання під вартою підозрюваного буде достатнім та розумним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 314-316,369-372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , -задовольнити.
Обрати на час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ОСІ УДпТС, строком на шістдесят діб.
Строк дії ухвали розпочинається негайно.
Строк тримання під вартою враховувати з 01 липня 2018 року 01.20 год. і завершує свою дію 29 серпня 2018 року о 01.20 год.
Ухвалу для організації її виконання направити до ОСІ УДПтСУ в Одеській області, та до Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для здійснення належного контролю.
Ухвала слідчого судді виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1