справа №176/1787/18
провадження №1-кс/176/342/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2018 року Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження: прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Жовті Води Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , затвердженого прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, відомості про злочин в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2018 року за №0000639, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, на обліку в територіальному центрі зайнятості населення не перебуває, підприємницькою діяльністю не займається, не одруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, опікуном чи піклувальником не призначався та утриманців не має, особою з встановленою інвалідністю не являється, державних відзнак та нагород не має, раніше судимого: 29.10.2012 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 194-1 ч. 1, 70, 75 КК України до покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Жовтоводського міського суду від 20.11.2015 року іспитовий строк скасований і направлений до відбування покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 22.12.2017 року за ухвалою Бердянського міського суду від 11.12.2017 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», який місця реєстрації не має, тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З клопотання витікає, що ОСОБА_4 10.08.2018 року приблизно о 03 год. 00 хв. перебував поблизу другого під`їзду буд. АДРЕСА_2 разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Знаходячись у вказаний час, у зазначеному місці, під час спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 запропонував неповнолітньому ОСОБА_7 здійснити незаконне заволодіння транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21063 білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить ОСОБА_8 , що знаходився біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_7 погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, з метою наживи, скориставшись темним часом доби, переконавшись у тому, що їх злочинні дії ніхто не бачить та не може контролювати, ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , приблизно о 03 год. 00 хв., підійшли до автомобіля ВАЗ 21063 білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 . Підійшовши до водійської двері автомобіля ОСОБА_4 із застосуванням сили рук зламав вітрове скло двері та відчинив замок.

Після чого, реалізуючи умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем ВАЗ 21063 білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , не маючи відповідного права на володіння вказаним транспортним засобам, приблизно о 03 год. 05 в.10.08.2018 року, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 21063 білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_8 , привели в рух зазначений автомобіль та почали пересуватися на ньому по м. Жовті Води, таким чином покинули місце вчинення злочину та розпорядились транспортним засобом на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальних збитків.

Оскільки під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, зокрема можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, то слідчим в справжньому клопотанні ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання, думку підозрюваного, захисника, які вважали достатнім обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд приходить до наступного.

Як витікає з витягу кримінального провадження №0000639 в ньому зареєстровано повідомлення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 10.08.2018 року за зверненням потерпілого ОСОБА_8 про те, що в період часу з 22 год. 00 хв. 09.08.2018 року по 08 год. 00 хв. 10.08.2018 року невідома особа, знаходячись біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу здійснила заволодіння належного йому автомобіля марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 1989 року випуску.
10.08.2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.08.2018 року ОСОБА_4 за цим фактом повідомлено про підозру у вчиненні діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, в тому числі, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини про обґрунтовану підозру у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 289 КК України за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, що належить потерпілому ОСОБА_8 , вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, оскільки такі в сукупності узгоджуються та підтверджуються: протоком прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілогоОСОБА_8 та протоколом його допиту, згідно якого вказав про обставини вибуття 10.08.2018 року з його володіння автомобіля; протоколом свідка сина ОСОБА_9 , який вранці 10.08.2018 року зателефонував батькові про зникнення авто; протоколом від 10.08.2018 року огляду місця події, згідно якого за участю понятих та свідка ОСОБА_9 встановлене та оглянуте місце заволодіння автомобілем; протоколом свідка ОСОБА_10 , яка після зникнення автомобіля 10.08.208 року телефонувала знайомим, один з яких повідомив, що бачив схожий біля ставка; протоколом у якості свідка інспектора ОСОБА_11 , яка повідомили, що під час чергування біля пляжу на території парку до неї підійшла жінка, яка назвалась ОСОБА_12 та повідомила, що підозрює серед присутніх чоловіка, який виявився ОСОБА_4 , протоколом з фото таблицями огляду від 10.08.2018 року у присутності ОСОБА_4 та понятих місця знаходження на ділянці місцевості по вул. Короленко в м. Жовті Води після заволодіння та полишення автомобіля ВАЗ 21063; поясненнями ОСОБА_7 , згідно яких розповів про обставини заволодіння за попередньою змовою разом з ОСОБА_4 цього авто; протоколом допиту у якості підозрюваного самого ОСОБА_4 , згідно якого показав про аналогічні обставини заволодіння авто за його пропозицію та попередньою змовою, про що підтвердив та визнав у судовому засіданні.

Слідчий суддя приходить до висновку, що в судовому засіданні прокурором також доведена наявність ризиків, що передбачена п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування або суду, також суд убачає, що може продовжити вчиняти інші злочини, оскільки в судовому засіданні встановлено та доведено, що являється раніше судимий за корисливі злочини проти власності, судимість є не погашеною, довідкою про звільнення підтверджується, що відбував покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.10.2012 року за ст.ст. 185 ч. 2, 194-1 ч. 1, 70, 75 КК України, ухвалою цього суду від 20.11.2015 року іспитовий строк скасований і направлений до відбування покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 22.12.2017 року, тобто вбачається, що не виконував покладені обов`язки під час іспитового строку, призначене та відбуте покарання не виявилось запобіжним чинником і знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Будучи фізично здоровим, ОСОБА_4 офіційно ніколи не працював та не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальні зв`язків.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив обставини щодо його судимості, що не має родини та власного житла, дізнався, що являється біологічним батьком, але на встановленні батьківств ніколи не наполягав та долею дитини не цікавиться, також вказав і підтвердив, що трудової книжки ніколи не мав, забезпечував себе лише тимчасовими заробітками, після звільнення з грудня 2017 року місця реєстрації не має, мешкає тимчасово у будинку з дозволу господарів без реєстрації, з цього часу майже за півроку двічі змінював місце тимчасового проживання, що також підтверджується з протоколу допиту свідка колишньої цивільної дружини ОСОБА_13 .
Показаннями ОСОБА_13 також спростовується твердження підозрюваного ОСОБА_4 про продовження сумісного мешкання хоча і в різних місцях, в будинку який нібито придбала співмешканка для сумісного життя та що він опікується її дітьми, оскільки зазначила, що раніше тільки мала наміри купити цей будинок, але сумісне проживання, він виїхав з її помешкання та зв`язок припинили.
При обранні запобіжного заходу суд у сукупності також враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, яке відноситься до тяжких кримінальних правопорушень та передбачає покарання більше трьох років позбавлення волі.
Встановлені обставини у сукупності не доводять достатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на чому наполягає захист.
Вирішуючи питання та оцінюючи наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Так, згідно правової позиції, викладеної в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке тягне за собою покарання за тяжкий злочин, наявність доведених обставин, які свідчать, що існують ризики переховуватися останнім від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, та які вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризикам, зазначених у клопотанні, з метою запобігання таким ризикам, суд визнає за необхідність обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 та ст. 182 КПК України цією ухвалою визначається розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який не кваліфікується із застосування насильства або погрозою його застосування, та не висувається підозра в діянні, наслідком якого є смерть особи. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яким завдана матеріальна шкода, раніше судимий. Таким чином, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, враховуючи, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених цим Кодексом, та не може бути завідомо непомірним для нього, то підозрюваному визначається застава в розмірі 50000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176, 178, 183, 194, 197, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.08.2018 року за №0000639, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Дніпровська установа виконання покарань №4, взявши під варту в залі суду.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлюється на строк до 05 жовтня 2018 року включно. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Визначити заставу для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, яка може бути внесена ним особисто так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) в розмірі 50000 (п`ятдесят тисячі) гривень.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

При цьому підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснюється, що у разі застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави на нього строком на два місяці покладаються наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, слідчого, прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим і свідками у кримінальному провадженні, або спілкуватися з ним із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

- не відвідувати місця, де продаються спиртні напої.

Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави щодо ОСОБА_4 , стосовно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ці роз`яснення останньому за протоколом під особистий розпис здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору місцевої прокуратури, начальнику Державної установи Дніпровська установа виконання покарань №4, начальнику Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для відома та виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1