У Х В А Л А
Іменем України

07 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005066 від 03.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05.06.2018 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005066 від 03.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві знаходиться кримінальне провадження №0005066 від 03.05.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході розслідування встановлено, що до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_5 з приводу того, що невстановлена особа без його згоди перереєструвала, використовуючи ймовірно підроблені документи від імені ОСОБА_5 , його власний транспортний засіб марки «NISSAN PATROL», 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 на третю особу .

Допитаний в якості потерпілого, ОСОБА_5 повідомив, що 02.05.2018 року йому стало відомо, що його авто, без його згоди було перереєстроване використовуючи ймовірно підроблені документи. Відповідно до показань потерпілого останній будь-яких довіреностей не видавав, окрім того автомобіль нікому не відчужував.

Так, в ході досудового розслідування було встановлено, що 21.02.2018 року невстановлена особа прибула до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , де ймовірно від імені ОСОБА_5 надала довіреність серії НМХ номер 061775 на відчуження автомобіля марки NISSAN PATROL, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 на ОСОБА_7 .

Крім того, відповідно отриманої інформації з НАІС в ТСЦ № 8046 укладено договір купівлі-продаж т/з № 8046/2018/849319 від 06.03.2018 року та 07.03.2018 року подано заяву 136711695 для здійснення операції «перереєстрація т/з на нового власника по договору укладеному в ТСЦ», після чого авто було перереєстроване на ОСОБА_8 .

В подальшому під час досудового розслідування направлено запит до НАІС щодо встановлення дійсного користувача автомобілем марки NISSAN PATROL, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , на даний запит отримано відповідь, що ОСОБА_8 . 16.03.2018 року надала генеральну довіреність на ОСОБА_9 .

Таким чином, автомобіль марки NISSAN PATROL, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 являється предметом кримінального правопорушення, вчиненого відносно ОСОБА_5 та речовим доказом.

На даний час у слідства наявні підстави вважати, що автомобіль марки NISSAN PATROL, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 випуску, є предметом вчиненого злочину, а отже і речовим доказом, оскільки завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказаний автомобіль.
Наразі виникла необхідність у застосуванні, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, заходу забезпечення провадження у вигляді арешту майна.
В судове засідання слідчий не з`явилась, при цьому надіслала до суду заяву у якій просила розглянути клопотання за її відсутність.

При цьому його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з витягу з кримінального провадження № 0005066, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України.

При цьому, слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів.

Дані матеріалів клопотання свідчать про те, що майно, а саме: автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , зазначене у клопотанні слідчого, та на яке остання просить накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005066 від 03.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, а тому відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України.

Крім того, старшим слідчим Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 03.05.2018 року винесено постанову про визнання речовим доказом згаданого автомобіля у кримінальному провадженні № 0005066 від 03.05.2018 року та в якій зафіксовано про набуття даним майном статусу речового доказу і мотиви з яких слідчий дійшов до такої думки.

Також, матеріалами клопотання підтверджується, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України було вчинено, а на зазначене вище нерухоме майно здійснюється злочинне посягання, а тому з метою збереження речового доказу слід вирішити питання про арешт майна.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт, у зв`язку з чим, клопотання про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005066 від 03.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки NISSAN PATROL, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя