АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/652/18 Номер провадження 11-кп/786/786/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 18 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому:

4.03.2009 Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 296, ст. 70 КК України на 12 років позбавлення волі,

встановлено адміністративний нагляд на 1 рік із застосуванням обмежень, а саме заборон:

- виходити з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати 8 годин на добу (з 21-00 до 05-00);

- перебувати у визначених місцях району: «Ресторан», «Бар», «Кафе» та інших закладах з метою придбання та розпиття спиртних напоїв;

- виїзду за межі адміністративного району за місцем проживання по службовим та особистим питанням без дозволу керівництва відповідного відділу Національної поліції України.

Одночасно покладено на засудженого обов`язок здійснювати реєстрацію в органі поліції чотири рази на місяць.

Приймаючи таке рішення суд зазначив, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання з 10.09.2009 характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 171 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 20 раз поміщався до ДІЗО та 6 раз переводився до ПКТ, має 60 стягнень, які не зняті і не погашені, заохочень не має. Допущені порушення виражались у невиконанні законних вимог представників адміністрації, порушенні розпорядку дня, форми одягу, зберіганні заборонених предметів. У відношенні до представників адміністрації установи останній проявляє грубість, агресивність, свідомо не виконує їх законні вимоги, публічно демонструє зневажливе ставлення до них. Санітарно - гігієнічних норм дотримується не завжди, намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбу. Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, догляд за ними не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням. За станом здоров`я працездатний, але на виробництві установи не працевлаштований так як бажання працювати не виявляє, відмовляється від будь-яких робіт по благоустрою території та приміщень колонії, або перекладає їх виконання на інших засуджених. Роботи із самообслуговування свідомо не виконує.

Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. На заходи виховного характеру не реагує, правильні висновки для себе не робить.

Соціально-корисні зв`язки підтримує з батьками та сестрами шляхом листування, побачень, отримує від них посилки та передачі.

За характером скритний, брехливий. У відношенні до інших засуджених нахабний, схильний до створення конфліктних ситуацій. Відноситься до числа засуджених, які мають стійку негативну спрямованість. В розмові використовує жаргонні слова, підтримує злодійські традиції. Своєю поведінкою негативно впливає на інших засуджених та на виховний процес, який проходить в установі.

У вчиненому злочині не розкаюється. Виконавчі листи в установу не надходили.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги засуджений мотивує тим, що судом допущено порушення його право на захист, оскільки від проведення судового засідання в режимі відеоконференції він відмовився та бажав особисто бути присутнім у судовому засіданні, через те, що представники колонії здійснюють на нього тиск, проте суд розглянув провадження без його участі.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 133 КВК України, злісним порушником установленого порядку відбування покарання є засуджений, який не виконує законних вимог адміністрації, необґрунтовано відмовляється від праці (не менш як три рази протягом року); припинив роботу з метою вирішення трудових та інших конфліктів; вживає спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби; виготовляє, зберігає, купує, розповсюджує заборонені предмети; бере участь у настільних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вчинив дрібне хуліганство; систематично ухиляється від лікування захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, а також вчинив протягом року більше трьох інших порушень режиму відбування покарання, за умови, якщо за кожне з цих порушень за постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, були накладені стягнення, що достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку.

Статтею 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» № 264/94-ВР від 01 грудня 1994 року передбачено, що адміністративний нагляд це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Суд першої інстанції наведені вище приписи законів врахував при ухваленні судового рішення щодо ОСОБА_6 ..

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений 4.03.2009 Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 296, ст. 70 КК України на 12 років позбавлення волі (а.п.о.с. 11).

Згідно характеристики від 27.03.2018 засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.01.2008. До Полтавської ВК №64 прибув 10.09.2009. За час відбування покарання характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 170 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 20 раз поміщався до ДІЗО та 7 раз переводився до ПКТ, має 59 стягнень не зняті і не погашені, заохочень не має. Допущені порушення виражались у невиконанні законних вимог представників адміністрації, порушенні розпорядку дня, форми одягу, зберіганні заборонених предметів. У відношенні до представників адміністрації установи проявляє грубість, агресивність, свідомо не виконує їх законні вимоги, публічно демонструє зневажливе ставлення до них. Санітарно - гігієнічних норм дотримується не завжди, намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбу. Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, догляд за ними не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням. За станом здоров`я працездатний. На виробництві установи не працевлаштований так як бажання працювати не виявляє. До праці ставиться негативно відмовляється від будь-яких робіт по благоустрою території та приміщень колонії, або перекладає їх виконання на інших засуджених. Роботи із самообслуговування свідомо не виконує.

При цьому, засуджений участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. На заходи виховного характеру не реагує, належних висновків не робить.

Засуджений характеризується, як скритний, брехливий. У відношенні до засуджених нахабний, схильний до створення конфліктний ситуацій. Входить до числа засуджених , які мають стійку негативну спрямованість. В розмові використовує жаргонні слова, підтримує злодійські традиції. Своєю поведінкою негативно впливає на інших засуджених та на виховний процес, який проходить в установі. Перебуває на профілактичному обліку як «Порушник установленого порядку відбування покарання» (а.п.2)

Під час відбування покарання засудженого було ознайомлено з його правами та обов`язками, відповідно до яких, засуджений зобов`язаний дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з персоналом колонії; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії, останнього було ознайомлено, що підтверджується матеріалами особової справи та незаперечується самим засудженим у апеляційній скарзі, написаній ним власноручно, і під час апеляційного перегляду рішення.

Натомість, відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого, останній заохочень не має, має 170 стягнень, з них: 20 раз ДІЗО: за відмову відпрацювати чергування згідно графіку 10, невиконання команди «Підйом», за відмову прибирати спальне місце, за суперечки з представником адміністрації, за паління у невстановленому місці, за нетактовну поведінку з представником адміністрації, за зберігання заборонених предметів, за порушення розпорядку дня, за невиконання законних вимог представника адміністрації, за порушення локалізації, за невихід до їдальні; 7 раз ПКТ: за невиконання команди «Підйом», за відмову прибирати спальне приміщення згідно графіку 4 рази, за зберігання заборонених предметів, за невихід до їдальні; 3 рази суворі догани: за невихід на перевірку засуджених, за відмову прибирати спальне приміщення згідно графіку, за відмову виконувати обов`язки чергового по житловій секції КЛіР; 2 рази позачергове чергування по прибиранню території місць позбавлення волі за паління в невстановлену місці та за невиконання команди «Підйом»; 139 догани за відмову від роботи по благоустрою території установи, за порушення локалізації 5 рази, за невиконання команди «Підйом» або «Відбій» 44 рази, за порушення дисципліни строю 8 раз, за паління у невстановленому місці 2 рази, за відсутність на перевірці засуджених 3 рази, за суперечки з іншим засудженим, за нетактовну поведінку з представником адміністрації та невиконання законних вимог представника адміністрації 9 раз, за встановлення міжкамерного зв`язку 3 рази, за невихід до їдальні та навчання 23 рази, за відмову від чергування згідно графіку 8 рази, за порушення форми одягу 7 раз, за перешкоджанню проведенню обшуку 6 раз, за самовільну зміну спального місця 7 раз, за занавішування оглядового вікна 10 раз, за відмову прибрати спальне місце і за зберігання заборонених предметів (а.п. 5-8).

Також з матеріалів особової справи вбачається, що в окремих випадках за недотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, на засудженого стягнення не накладалися, а проводилися усні бесіди.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання неодноразово порушував вимоги ч. 3 ст. 107 КВК України, згідно яких засуджений зобов`язаний дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Частиною 1 статті 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що поведінка ОСОБА_6 в процесі відбування покарання не свідчить про те, що в його особистості відбулися позитивні зміни та він готовий до самокерованої правослухняної поведінки, тобто став на шлях виправлення.

Під час розгляду подання в суді першої інстанції було правильно оцінено дані про особу засудженого, його поведінку під час відбування покарання, характер накладених на нього стягнень, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи засудженого про порушення його права на захист, так як він заперечував щодо проведення дистанційного судового провадження є неспроможними. Відповідно до журналу судового засідання та технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, підтверджено, що суд першої інстанції забезпечив участь ОСОБА_6 в судовому засіданні 18 квітня 2018 року, проте останній відмовився брати участь в судовому розгляді. При цьому засуджений, який перебував поза межами приміщення суду не заперечував проти проведення дистанційного судового провадження, як про це стверджує ОСОБА_6 в апеляційній інстанції.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування, як про це просить в апеляційній скарзі засуджений, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 18 квітня 2018 року, якою встановлено ОСОБА_6 адміністративний нагляд на 1 рік без змін.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_4