гСправа № 187/69/18 Провадження №1-кп/0187/56/18
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №187/69/18 (кримінальне провадження № 0000019 та № 0000033) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області; громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

- 15.09.2011 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки;

- 11.10.2013 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 198 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк 4 роки за вироком Дніпровського районного суду від 15.09.2011 до відбуття 6 років позбавлення волі, згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25.06.2014, на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 невідбутий строк зменшено на 2 роки 4 місяці 10 днів, звільнений 04.02.2016 за відбуттям строку покарання;

- 28.12.2017 за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання строком на 2 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

Повторно, в період часу з 01.12.2017 до 27 грудня 2017 року, більш точного періоду не встановлено, близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_3 маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, прибув до території Чаплинської комунальної насосної станції, розташованої поблизу КЗО Чаплинська СЗШ, за адресою: вул. Калинова, 2 с. Чаплинка Петриківського району Дніпропетровської області, де реалізуючи свій злочинний умисел, діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, руками витягнув з ґрунту та таємно викрав належний Чаплинській сільській раді металевий швелер масою 50 кг вартістю 6 гривень 57 копійок за 1 кг.

З викраденим металевим швелером ОСОБА_3 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив Чаплинській сільській раді матеріальні збитки на суму 328 гривень 50 копійок.

Крім того, повторно 11.01.2018 близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_3 маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, прибув до території недіючого Чаплинського дитячого садка, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел та діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, руками відломив та таємно викрав належну Чаплинській сільській раді частину металевої огорожі загальною вагою 960 кг вартістю 6 гривень 57 копійок за 1 кілограм.

З викраденою частиною металевої огорожі ОСОБА_3 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись нею в подальшому на власний розсуд, чим спричинив Чаплинській сільській раді матеріальні збитки на загальну суму 6307 гривень 20 копійок.

Вказаними умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково та пояснив, що не заперечує проти факту вчинення крадіжок металевого швелера та металевої огорожі, але заперечує проти обвинувачення в частині часу вчинення даних правопорушень.

Так, за обвинуваченням у вчиненні крадіжки металевого швелера ОСОБА_3 пояснив, що на початку грудня 2017 року в вечірній час, він підійшовши до території Чаплинської насосної станції з метою здійснення крадіжки металевих виробів та побачивши часткового закопаний в землі металевий швелер, руками витягнув його з землі та направився до пункту приймання металобрухту, де здавши його отримав гроші, які витратив на свої потреби.

Щодо факту крадіжки металевої огорожі, ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що на початку грудня 2017 року вночі з метою вчинити крадіжку металевих виробів він підійшов до території недіючого дитячого садка та за допомогою власної фізичної сили, руками виламав декілька секцій металевої огорожі, які відніс та заховав неподалік. Далі він пішов до магазину, де попросив незнайомого чоловіка перевести на належному останньому автомобілі металеві вироби для пункту приймання металобрухту та що він погодився. Отримані кошти від реалізації викрадених металевих секцій огорожі він витратив на власні потреби.

Пов`язує, події вчинених крадіжок з часом ухвалення щодо нього обвинувального вироку Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська 28.12.2017 так як виручені від продажу викрадених металевих виробів, кошти він, в тому числі, витратив на прибуття до вказаного суду на судове засідання.

Не дивлячись на фактичне заперечення ОСОБА_3 обставин вчинення інкримінованих йому правопорушень, його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується сукупністю досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а її сукупність з точки зору достатності, для ухвалення даного обвинувального вироку.

Так, допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 показав, що в кінці грудня 2017 року йому, як керівнику органу місцевого самоврядування повідомили про крадіжку металевого швелера з території недіючої Чаплинської комунальної насосної станції. При цьому від працівників правоохоронних органів він дізнався, що викрадений швелер підсудний продав Єсаяну. Крім того, 12.01.2018 йому повідомили, що виявлено крадіжку 24 секцій металевої огорожі з території недіючого Чаплинського дитячого садка, про що він повідомив правоохоронні органи. Матеріальних претензій до обвинуваченого не маж, так як викрадені речі були повернуті під час досудового слідства. При вирішенні питання про призначення покарання, покладається на розсуд суду.

Крім показів представника потерпілого, винність обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів підтверджується наступними доказами:

Зокрема, щодо вчинення в кінці грудня 2017 року крадіжки металевого швелера:

Свідок, ОСОБА_7 будучи допитаний в судовому засіданні пояснив, що в кінці грудня 2017 року він придбав для власного використання металевий швелер у раніше невідомої йому особи.

Крім того, з повідомлення Чаплинської сільської ради Петриківського району про вчинене правопорушення вбачається, що з 20 грудня 2017 року по 19 січня 2018 року з території Чаплинської комунальної насосної станції вчинено крадіжку металевого швелера.

З протоколу огляду місця події від 19.01.2018 з фототаблицями до нього вбачається, що на території Чаплинської комунальної насосної станції наявні розміщені вряд частково поміщені в ґрунт металеві швелери частково викрашені фарбою світло сірого кольору та розрита яма дійметром близько 50 см та глибиною 20.

З протоколу огляду місця події від 19.01.2018 з фототаблицями до нього вбачається, що на території домоволодіння ОСОБА_7 виявлено металевий швелер довжиною близько 2,5 м частково викрашений фарбою світло сірого кольору, вагою 50 кг.

З висновку судового експерта № 241 від 19.01.2018 вбачається, що ринкова вартість брухту чорного металу масою 50кг станом на 19.01.2018 з урахуванням зносу, складає 328, 50 грн.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.01.2018 вбачається, що свідок ОСОБА_7 за формою обличчя, рисами обличчя, величиною розрізу очей та за їх кольором впізнав особу під № 3, яким на фотознімку зображено ОСОБА_3 , як особу, яка в кінці грудня 2017 року продала йому металевий швелер.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 01.02.2018 з фототаблицею до нього, проведеного з підозрюваним ОСОБА_3 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мали місце в кінці грудня 2017 року на території Чаплинської насосної станції вбачається, що ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_5 докладно та послідовно відтворив дії, обстановку та обставини вчинення ним крадіжки металевого швелера.

За епізодом вчинення крадіжки частини металевої огорожі загальною вагою 960 кг винність обвинуваченого підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що на початку січня 2018 року, після новорічних свят, він приїхав до ОСОБА_10 де побачив декілька металевих частин огорожі, пофарбованих в синій колір та придбав їх у останнього для власного використання. Через тиждень до нього приїхав ОСОБА_11 з працівниками поліції та повідомив, що йому стало відомо про те, що придбані часини огорожі викрадені з території недіючого дитячого садка. Він добровільно видав їх працівникам поліції.

Для уточнення пояснень свідка, щодо дати вилучення у нього працівниками поліції, частин металевої огорожі, ОСОБА_9 в судовому засіданні пред`явлено для огляду протокол його допиту як свідка в даному кримінальному провадженні, датований 17 січня 2018 року, після якого свідок пояснив, що дійсно він підписаний ним, та зафіксовані в ньому відомості, зокрема щодо місця та дати його складення, відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він проживає неподалік дитячого садка в с. Чаплинка та щодня проходить побіля нього. Так, 12 січня 2018 року проходячи поблизу території Чаплинського дитячого садка він помітив відсутність декількох секцій металевої огорожі.

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала що вона щодня проходить поблизу Чаплинського дитячого садка та 12 січня 2018 року вона помітила відсутність декількох частин металевої огорожі, якою було огороджена територія дитячого садка, яка напередодні, 11 січня 2018 року, ще перебувала на місці її установки.

З заяви про злочин вбачається, що 12.01.2018 представник потерпілого повідомив правоохоронні органи про те, що в ніч з 11 на 12 січня 2018 року здійснено крадіжку металевої огорожі з території недіючого дитячого садка, чим завдано Чаплинській сільській раді Петриківського району Дніпропетровської області матеріальні збитки.

З протоколу огляду місця події від 17 січня 2018 року вбачається, що на території домоволодіння, належного ОСОБА_9 виявлено 24 секції металевої огорожі, вагою 40 кг кожна, які вилучено до відділку поліції.

З висновку судового експерта № 237 від 19.01.2018 вбачається, що ринкова вартість брухту чорного металу масою 960 кг станом на 12.01.2018 з урахуванням зносу, складає 6307,20 грн.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2018 вбачається, що свідок ОСОБА_14 за формою та рисами обличчя, величиною розрізу очей та за їх кольором впізнав особу під № 1, яким на фотознімку зображено ОСОБА_3 , як особу, яка 11.01.2018 продала йому частини металевої огорожі.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 22.01.2018 з фототаблицею до нього, проведеного з підозрюваним ОСОБА_3 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мали місце 11.01.2018 по АДРЕСА_2 вбачається, що ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_5 докладно та послідовно відтворив дії, обстановку та обставини вчинення ним крадіжки 24 секцій металевої огорожі недіючого дитячого садка.

При вирішення питання про допустимість та належність досліджених судом доказів суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який звертав увагу, що щодо оцінювання доказів на предмет їх належності та допустимості це виключно прерогатива судів (Шабельник проти України), а порядок збирання доказів має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме праву на свободу та особисту недоторканість, повагу до приватного та сімейного життя статті 5 та 8 Конвенції.

Судом також враховано позиція ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформованим в рішенн «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, оцінивши всі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, що кваліфікується, як злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні поза розумним сумнівом.

У суду відсутні будь-які сумніви в об`єктивності та правдивості показів свідків та достовірності зафіксованих в процесуальних документах, складених за результатами проведених слідчих дій, фактів, оскільки вони послідовні та узгоджується між собою, отримані в порядку визначеному КПК України та без порушень основних прав і свобод закріплених в Конвенції.

При цьому, до версії обвинуваченого щодо вчинення ним викрадення металевого швелера на початку грудня 2017 року, зокрема 4 грудня 2017 року та вчинення крадіжки металевих секції огорожі дитячого садка 11 грудня 2017 року суд відноситься критично та розцінює її як намагання останнього уникнути відповідальності, яка настає вразі недотримання умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, зокрема при вчиненні нового злочину. Так такі покази обвинуваченого спростовано дослідженими та оціненими судом доказами, які вказують на вчинення крадіжки металевого швелера саме в кінці грудня 2017 року, а 24 секцій металевої огорожі дитячого садка 11 січня 2018 року. Суд звертає особливу увагу, що на недостовірність показів обвинуваченого, в цій частині, вказують результати проведених слідчих дій, з перевірки пояснень ОСОБА_3 , зокрема, результати слідчих експериментів, проведених з підозрюваним за участі захисника, під час яких ОСОБА_3 на місцевості вільно вказував обставини вчинення ним крадіжок саме в час, який судом, визнано як час вчинення злочину: кінець грудня 2017 року та 11 січня 2018 року відповідно. При цьому будь-яких порушень правил збирання доказів судом не встановлено. Крім того, вказані обставини підтверджуються показами очевидців відсутності викраденої огорожі свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та свідків, пояснення яких перевірено в ході проведення впізнання за фотознімками ОСОБА_7 та ОСОБА_14 .

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України). При цьому суд бере до уваги роз`яснення надані Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» N 7 від 24.10.2003 та позицію ЄСПЛ сформовану ним, зокрема, в рішенні Швидка проти України щодо покарання як заходу примусу необхідного у демократичному суспільстві для досягнення його мети.

Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, інші обставини, зокрема дії обвинуваченого після вчинення злочину та позицію потерпілого щодо міри можливого покарання.

Так, підсудний ОСОБА_3 має середню спеціальну освіту, не одружений та утриманців не має, до затримання не працював та постійного джерела доходів не мав, за місцем реєстрації характеризується позитивно, однак за даною адресою фактично не проживає, у нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Попередньо неодноразового засуджений за злочини проти власності, фактично заподіяну злочином шкоду з власної ініціативи не відшкодував та не намагався усунути негативні наслідки протиправної поведінки вчиняючи дії направлені на переховування від суду та намагаючись під час судового засідання ввести суд в оману з метою ухилення від передбаченої кримінальної відповідальності, представник потерпілого при вирішенні питання про призначення покарання покладається на розсуд суду.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_8 злочину та ступінь його тяжкості, який згідно ст. 12 КК України відноситься злочинів середньої тяжкості.

Таким чином суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, визначеної за вчинені ним злочини у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення підсудного від покарання чи його відбування, судом не встановлено.

При цьому призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 грудня 2017 року засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Таким чином призначаючи остаточне покарання суд застосовує як ст. 70, так і ст. 71 КК України, що відповідає висновкам об`єднаної палати Верховного суду, наданого в рішенні від 25.06.2018 справа № 511/37/16-к та роз`ясненням наданим в постанові Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання»

Цивільний позов представником потерпілого не заявлений.

Речові докази, зокрема металевий швелер довжиною 2,5 м розмірами 10смх5 см та 24 секції металевої огорожі розміром 220смх150см, згідно положень п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути власнику Чаплинській сільській раді Петриківського району Дніпропетровської області, а документи, згідно положень п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Документально підтверджені процесуальні витрати, зокрема витрати пов`язані з залученням судових експертів за висновками № 241 від 19.01.2018 та № 237 від 19.01.2018 на загальну суму 340 грн., згідно правил ст. 122 та 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Суд вважає, що з метою запобігання спробам вчинення ОСОБА_8 дій направлених на переховування від суду, відносно підсудного необхідно продовжити застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, не може запобігти виконання останнім процесуальних обов`язків.

При визначенні початку обрахунку строку відбування покарання та зарахування попереднього ув`язнення суд враховує, що ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, таким чином строк попереднього ув`язнення слід зарахувати в строк покарання, рахуючи строк покарання з моменту фактичного затримання підсудного, тобто, з 03 квітня 2018 року.

Керуючись статтями 100, 337, 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, що вчинено до ухвалення вироку Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська від 28 грудня 2017 року, у виді 1 (один) року позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 грудня 2017 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_3 покарання за злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, що вчинено після ухвалення вироку Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська від 28 грудня 2017 року, у виді 1 (один) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі статті 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 грудня 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 03 квітня 2018 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Речові докази по справі: металевий швелер довжиною 2,5 м розмірами 10смх5 см та 24 секції металевої огорожі розміром 220смх150см, повернути власнику Чаплинській сільській раді Петриківського району Дніпропетровської області.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на загальну суму 340 грн. (триста сорок грн. 00 коп.) - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1