Єдиний унікальний номер 235/7555/16-к
Номер провадження 11-кп/775/400/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів апеляційного суду Донецької області з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2017 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Донецької області, українця, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів.

Цим же рішенням засуджено ОСОБА_9 , вирок відносно якого не оскаржується.

Згідно вироку, обвинувачений разом з ОСОБА_9 , за попередньою змовою, 14 вересня 2016 року, приблизно о 20:00, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проникли у гараж розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де незаконно заволоділи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero» ДНЗ НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на суму 146 780 грн.

На вказане рішення захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та застосувати до ОСОБА_8 вимоги ст. 75 КК України. Вказує, що суд не врахував особу винного, його щире каяття, думку потерпілого, якому було повернуто автомобіль та не спричинено жодних збитків. ОСОБА_10 офіційно працевлаштований, позитивно характеризується, раніше не судимий. Вважає не співрозмірним призначене покарання, ролі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та фактичні обставини справи ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

При призначені покарання суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тобто в повному обсязі виконав вимоги ст. 65 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність.

Натомість, ОСОБА_8 , під час досудового розслідування та в суді, вину не визнавав, тобто фактично оспорював висунуте йому обвинувачення та здебільшого намагався перекласти відповідальність за вчинене на співучасника злочину.

Наведене свідчить про те, що він у вчиненому жодним чином не розкаявся.

Таким чином, суд обґрунтовано не врахував щире каяття обвинуваченого, як обставину, що пом`якшує покарання.

Крім того, вироком встановлено, що саме обвинувачений вирішував питання про транспортування, зберігання та подальший збут викраденого автомобіля.

Ці дії ОСОБА_8 беззаперечно вказують на його визначальну роль у вчиненні злочину.

Наведені в апеляційній скарзі доводи захисника щодо повернення обвинуваченим викраденого автомобіля також є безпідставними, оскільки транспортний засіб був виявлений та вилучений правоохоронними органами. Жодних дієвих кроків на відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 не здійснював.

Таким чином, навіть з урахуванням думки потерпілого, обвинувачений не вжив жодних дій, які б істотно знижували ступіть тяжкості вчиненого злочину та вказували на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Наявність позитивних характеристик та працевлаштування обвинуваченого, в даному випадку не є підставою для застосування до нього вимог ст. 75 КК України, оскільки ці обставини не завадили йому вчинити тяжкий злочин.

Крім того, ці дані про особу ОСОБА_8 вже були враховані судом при призначенні покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченому є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суду вважає його законним, обґрунтованим та вмотивованим. Підстави для зміни або скасування вироку суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404 - 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді