АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2908 /2018 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката представника власників майна ТОВ «Будівельна компанія «Еліт Білдінг», ТОВ «Автономний центр спільного обслуговування платників податків» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.04.2018 року,
Встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого з ОВС управління розслідування кримінальних проваджень ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про накладення арешту та накладено арешт на майно, вилучене 27.03.2018 року в результаті обшуку у приміщеннях на 1-му та 5-му поверхах за адресою: м. Київ, вул. Федори Пушиної, 8-А, а саме:
- мобільний телефон SamsungDuos білого кольору з підписом на задній кришці: 1.ТОВ «Альянс Трейдінг», 2.ТОВ «Нью Лав». IMEI:НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , S/N:RV1J106HJVL, з сім картою;
- мобільний телефон Keneksiчорного кольору з підписом на задній кришці: 1.ТОВ «Вольфдан», 2.ТОВ «Лайтвінка». IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , S/N: НОМЕР_5 ;
- мобільний телефон KENEKSI червоного кольору з підписом на задній кришці: 1. ВКК «Кречет» НОМЕР_6 , 2. «Нью-Лайв» НОМЕР_7 , IMEI: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , S/N: НОМЕР_10 з сім-картами;
- мобільний телефон «Nokia» чорного кольору з сім картою і з підписом на задній кришці: « ОСОБА_9 НОМЕР_11 , конкорд Київ бізнес, Студіо, колінсукрпронортвуд». IMEI: НОМЕР_12 ;
- мобільний телефон Nokiaсірого кольору без задньої кришки з сім картою. IMEI: НОМЕР_13 з сім картою;
- мобільний WI-FIроутер ZTEMF83MSP/P білого кольору з сім картою що має номер НОМЕР_14 IMEI: НОМЕР_15 , S/N: НОМЕР_16 з сім картою;
- ноутбук чорного кольору Dell, S/N: JMSTYD2, з зарядним пристроєм;
- ноутбук чорного кольору Asus, S/N: D7NO7CV18552427H, з зарядним пристроєм;
- модем МТС білого кольору. IMEI: НОМЕР_17 1 шт з сім картою, який знаходився в прозорому файлі, опечатаний біркою «Каб. 109 Р/м 5»;
- системний блок Gigabyte чорного кольору. MODEL: GB-XM14-1037; EAN GDH6U 6521A0334, 1 шт, з сім картою;
- ноутбук чорного кольору Lenovo, MTM: 80T7004TRA, з зарядним пристроєм;
- пластикові картки «Приватбанку» № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 (2 шт.);
- пластикову картку «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_20 ;
- блокнот із чорновими записами, золотого кольору (1шт);
- печатку ТОВ «Будівельна Компанія «Еліт Білдінг» (код 41849513),
- печатку ТОВ «Адлер-Вент» (код 41049477);
- печатку ТОВ «Систем Ессетс Менеджмент» (код 40535085);
- печатку ТОВ «Євроеколед» (код 40650351);
- печатку ТОВ «Автономний Центр Спільного Обслуговування Платників Податків» (код 41838962).
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «БК «Еліт Білдінг» та ТОВ «Автономний центр спільного обслуговування платників податків» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2018 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та повернути майно, що належить ТОВ «Будівельна компанія «Еліт Білдінг» та ТОВ «Автономний центр спільного обслуговування платників податків».
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що слідчим в клопотанні не доведено жодної підстави для накладення арешту на майно. Вважає, вилучене майно не відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки ні в клопотанні, а ні в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містить вищевказане майно, а також яким чином воно може бути використане як знаряддя вчинення злочину. Також апелянт зазначає, що ані ТОВ «Будівельна компанія «Еліт Білдінг», ані ТОВ «Автономний центр спільного обслуговування платників податків» не мають жодного відношення до кримінального провадження.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то як зазначає апелянт, розгляд клопотання проводився його без виклику, а апеляційна скарга подана в 5-й строк після отримання копії судового рішення, тобто в межах строку визначеного ст. 395 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.
02.04.2018 року слідчий з ОВС управління розслідування кримінальних проваджень ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майна, вилученого 27.03.2018 року в результаті обшуку у приміщеннях на 1-му та 5-му поверхах за адресою: м.Київ, вул. Федори Пушиної, 8-А, перелік та ідентифікуючі ознаки якого наведено в клопотанні слідчого, посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.
19.04.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання задоволено.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, яке є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, є необґрунтованими та такими, які спростовуються наданими матеріалами.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу слідчого суддіШевченківського районного суду міста Києва від 19.04.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого з ОВС управління розслідування кримінальних проваджень ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про накладення арешту та накладено арешт на майно, вилучене 27.03.2018 року у результаті обшуку у приміщеннях на 1-му та 5-му поверхах за адресою: м. Київ, вул. Федори Пушиної, 8-А, перелік якого наведено в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власників майна ТОВ «Будівельна компанія «Еліт Білдінг», ТОВ «Автономний центр спільного обслуговування платників податків» - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4