Провадження 1-кс/522/1780/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Кучурган, Роздільнянсьокого району, Одеської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, призваного за мобілізацією військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000768, від 06.10.2015, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південною регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000768, внесеною 06.10.2015 за ч. 4 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що з 09.03.2015 року солдат ОСОБА_3 проходить військову службу за мобілізацією на посаді кулеметника 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Однак 28 червня 2015 року солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 умисно, самовільно залишив військову частину, свої службові обов`язки не виконує, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляє.
Таким чином, у період з 28 червня 2015 року по теперішній час солдат ОСОБА_3 ухиляється від військової служби.
За викладених вище обставин дії військовослужбовця ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України.

30 жовтня 2015 року ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_3 , вжито заходів для вручення данного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є також особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Підозра ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків.

Розглянувши клопотання прокурора та вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що провадження за клопотанням прокурора про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає закриттю, з наступних підстав.

24 січня 2018 року клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , було задоволено.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

- закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Затримання підозрюваного ОСОБА_3 , з метою його приводу в судове засідання дозволено ухвалою суду від 24 січня 2018 року, тобто більше ніж 6 місяців тому.

На даний момент ухвала суду від 24 січня 2018 року про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , органами досудового розслідування не виконана.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що строк дії ували суду, якою дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу в судове засідання сплинув, та відповідно, ухвала суду про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 втратила законну силу, а також в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 доставлено не було, у зв`язку із чим, провадження за клопотанням прокурора про обрання до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 190, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Провадження за клопотанням прокурора, про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1
25.10.2018