Справа № 428/5745/18
Провадження № 11-сс/782/150/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 р. м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Луганської області у кримінальному провадженні № 0000116 від 20.05.2018 р. апеляційну скаргу захисни-ка ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Сєвєродонець-кого міськсуду Луганської обл. від 22.05.2018 р.,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною ухвалою задоволене клопотання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській обл. ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Луганської обл. ОСОБА_5 та за-стосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сє-

вєродонецьку Луганської обл., громадянина

України, не одруженого, раніше не судимо-

го, проживає

АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України запо-біжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб. Строк тримання під вартою обчисле-но з 20.05.2018 р. до 18.07.2018 р.

Відповідно до ухвали слідчого судді, 20.05.2018 р. приблизно о 15 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_9 , маючі злочинний уми-сел спрямований на незаконне викрадення та незаконне позбавлення волі людини, вчинене за по-передньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що су-проводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою реалізації їх спільного злочинного наміру, на автомобілі «Renault Dus-er», р/номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 , прибули до будинку АДРЕСА_2 . Далі ОСОБА_10 , діючи спільно з Декіним, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , достовірно знаючи те, що в квартирі АДРЕСА_3 перебуває ОСОБА_13 , долаючи перешкоди у вигляді зачиненої вхідної двері вказаної квартири, шляхом її пошкодження, проникли до приміщення вказаної квартири, де меш-кає ОСОБА_14 .

Перебуваючи в квартирі ОСОБА_10 спільно з Декіним, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , увійшли в зал, де перебував ОСОБА_13 та почали висловлюватися на адресу потерпілого ОСОБА_13 нецензурною лайкою, висказувати погрози нанесення тілесних ушкоджень у разі не повернен-ня грошових коштів, які надавались ними особисто ОСОБА_13 для придбання бензину. Побою-ючись за своє життя та здоров`я, потерпілий ОСОБА_13 погодився з висунутими вимогами щодо повернення грошових коштів вказаним особам на попередню загальну суму 110 000 грн., але повідомив про неможливість повернути борг на теперішній час, у зв`язку з відсутності грошових коштів. Після відмови ОСОБА_13 видати грошові кошти вказаним особам, ОСОБА_10 , діючи спільним злочинним умислом з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_13 про їх намір вивезти його до лісу, де позбавити життя та сховати труп, а ОСОБА_12 в підтверд-ення можливого застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, наніс один удар правою ногою в живіт потерпілому, у зв`язку з чим у останнього виникли підстави вва-жати дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як безпосередню погрозу застосуван-ня насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.

В результаті протиправних спільних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме психологічного насильства у вигляді погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_13 , застосування фізичного насильства у вигляді нанесення удару ОСОБА_13 , з урахуванням кількості нападників, вказані особи позбавили потерпілого можли-вості самостійно обирати місце свого знаходження та свободи переміщення в квартирі АДРЕСА_3 .

Далі ОСОБА_10 , діючи спільним злочинним наміром з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , спрямованим на незаконне викрадення та незаконне позбавлення волі потерпілого, поз-бавляючи останнього можливості пересуватися вільно за власним бажанням та розсудом, наказав останньому одягнутися та разом з ними здійснити поїздку до лісу, на що ОСОБА_16 , перебуваю-чи в стані морального пригнічення, розуміючи фізичну та кількісну перевагу нападників, не бажа-ючи продовження його побиття, беззастережно виконав його наказ та в супроводі вказаних осіб, у присутності ОСОБА_14 , залишив попереднє місце свого перебування, вийшов на вулицю, де виконуючи протиправні вимоги вказаних осіб, сів до салону автомобіля «Renault Duster» р/номер НОМЕР_1 .

Далі потерпілий ОСОБА_13 перебував в салоні автомобіля «Renault Duster» під наглядом ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які розуміючи що потерпілий з урахуванням його побиття та вислов-лених в його адресу погроз, перебуває в стані морального пригнічення та своєю присутністю про-довжували здійснювати психологічний тиск на потерпілого, при цьому не надали йому можли-вості покинути салон автомобіля, позбавляючи його можливості вільно обирати місце свого пере-бування, тим самим проти його волі та бажання, утримували ОСОБА_13 в саалоні автомобіля «Renault Duster», на якому в подальшому під керуванням ОСОБА_12 , проти волі та бажання потерпілого, здійснили поїздку до лісу, розташованому поблизу с. Щедрищево м. Сєвєродонець-ка Луганської обл., тобто здійснили викрадення потерпілого ОСОБА_13

20.05.2018 р. приблизно о 15 год. 20 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи в лісі, поблизу с. Щедри-щево м. Сєвєродонецьку Луганської обл., продовжуючи діяти єдиним злочинним наміром з Декі-ним та ОСОБА_12 , використовуючи їх спільну фізичну та кількісну перевагу, достовірно зна-ючи що в результаті раніше здійсненних погроз та побиття потерпілий перебуває в стані мораль-ного пригнічення, продовжуючи здійснювати психологічний та фізичний тиск на нього, не даючи йому змоги покинути своє місце перебування, вимагаючи повернути грошові кошти, заподіюючи фізичних страждань ОСОБА_13 , наніс останньому два удари кулаком правої руки в обличчя злі-ва. Далі ОСОБА_12 продовжуючи діяти єдиним злочинним наміром з ОСОБА_10 та ОСОБА_17 -ним, висловлюючи вимоги передачі грошових коштів та погрози позбавити життя потерпілого, до-лонями правої та лівої руки по черзі, наніс три ляпаси по щокам ОСОБА_13 . Далі ОСОБА_9 , продов-жуючи діяти єдиним злочинним наміром з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 висловлюючи вимоги передачі грошових коштів та погрози позбавити життя потерпілого кулаком лівої руки наніс два удари в обличчя ОСОБА_13 .

Після побиття потерпілого, ОСОБА_12 , продовжуючи діяти єдиним злочинним наміром з ОСОБА_10 та Декіним, з багажнику автомобіля «Renault Duster» випустив бійцівську, навче-ну на здійснення атак по команді господаря собаку, якій надав команду «фас» та в результаті атаки собакою, потерпілий ОСОБА_13 був збитий з ніг та покусаний.

Вищевказані протиправні дії вчиненні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 відносно потерпілого ОСОБА_13 тривали на протязі 20 хвилин, які були виконані вказаними особами в присутності ОСОБА_11

20.05.2018 р. приблизно о 15 год. 40 хв. на мобільний телефон ОСОБА_12 надійшов те-лефонний дзвінок, який після розмови повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про термінову необхід-ність припинити вчиняти протиправні дії відносно потерпілого та залишити місце їх перебування. Після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 залишили місце вчинення злочину відносно остан-нього на автомобілі «Renault Duster» під керуванням ОСОБА_12 та проїхавши по ґрунтовій до-розі приблизно 5 км, здійснили зупинку на галявині де знаходився автомобіль «Mitsubishi Pajero» р/номер НОМЕР_2 , поруч з яким перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Пересівши до салону автомобіля «Mitsubishi Pajero» під керуванням ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 залишили місце вчинення злочину відносно останнього на автомобілі «Mitsubishi Pajero», на якому здійснили поїздку до місця роботи потерпілого ОСОБА_13 , а саме до автомийки, розташованій за адресом: АДРЕСА_4 , куди за повідомленням ОСОБА_18 прибули співробітники поліції.

Крім того, 20.05.2018 р. приблизно о 15 год., більш точний час в ході досудового розсліду-вання встановити не виявилось можливим, ОСОБА_9 , маючі злочинний умисел спрямований на здійс-нення вимоги передачі чужого майна (вимагання), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_12 з метою реалізації їх спільного злочинного наміру, на автомобілі «Renault Duster» р/номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 прибули до будинку АДРЕСА_2 . Далі ОСОБА_10 , діючи спільно з Декіним, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , достовірно знаючи те, що в квартирі АДРЕСА_3 перебуває ОСОБА_13 , долаючи перешкоди у вигляді зачиненої вхідної двері вказаної квартири, шляхом її пошкодження, проникли до приміщення вказаної квар-тири, де мешкає ОСОБА_14 .

Перебуваючи в квартирі ОСОБА_10 спільно з Декіним, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , увійшли в зал, де перебував ОСОБА_13 та почали висловлюватися на адресу потерпілого ОСОБА_13 нецензурною лайкою, висказувати погрози нанесення тілесних ушкоджень у разі не повернен-ня грошових коштів, які надавались ними особисто ОСОБА_13 для придбання бензину. Побою-ючись за своє життя та здоров`я, потерпілий ОСОБА_13 погодився з висунутими вимогами щодо повернення грошових коштів вказаним особам на попередню загальну суму 110 000 грн., але по-відомив про неможливість повернути борг на теперішній час, у зв`язку з відсутності грошових коштів. Після відмови ОСОБА_13 видати грошові кошти вказаним особам, ОСОБА_10 , діючи спільним злочинним умислом з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_13 про їх намір вивезти його до лісу, де позбавити життя та сховати труп, а ОСОБА_12 в підтверд-ення можливого застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, наніс один удар правою ногою в живіт потерпілому, у зв`язку з чим у останнього виникли підстави вва-жати дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як безпосередню погрозу застосуван-ня насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.

В результаті протиправних спільних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме психологічного насильства у вигляді погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_13 застосування фізичного насильства у вигляді нанесення удару ОСОБА_13 з урахуванням кількості нападників, вказані особи фактично здійснили насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_13 .

Далі ОСОБА_10 , діючи спільним злочинним наміром з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , спрямованим на здійснення вимог передачі грошових коштів з метою незаконного збага-чення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_13 з метою безперешкодного висунення вимог останньо-му щодо передачі грошових коштів, наказав ОСОБА_13 одягнутися та разом з ними здійснити поїздку до лісу, на що потерпілий, перебуваючи в стані морального пригнічення, розуміючи фізи-чну та кількісну перевагу нападників, не бажаючи продовження його побиття, беззастережно ви-конав його наказ та в супроводі вказаних осіб, у присутності ОСОБА_14 , залишив попереднє місце свого перебування та вийшов на вулицю, де виконуючи протиправні вимоги вказаних осіб, сів до салону автомобіля «Renault Duster» р/номер НОМЕР_1 , на якому під керуванням ОСОБА_12 була здійсненна поїздка до лісу розташованого поблизу с. Щедрищево м. Сєвєродонецька Луганської обл.

20.05.2018 р. приблизно о 15 год. 20 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи в лісі, поблизу с. Щедри-щево м. Сєвєродонецьку Луганської обл., продовжуючи діяти єдиним злочинним наміром з Декі-ним та ОСОБА_12 , використовуючи їх спільну фізичну та кількісну перевагу, достовірно зна-ючи що в результаті раніше здійсненних погроз та побиття потерпілий перебуває в стані мораль-ного пригнічення, продовжуючи здійснювати психологічний та фізичний тиск на нього, вимагаю-чи повернути грошові кошти, застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_13 , заподіюючи фізичних страждань ОСОБА_13 , наніс останньому два удари кулаком правої руки в обличчя зліва. Далі ОСОБА_12 продовжуючи діяти єдиним злочинним наміром з ОСОБА_20 та ОСОБА_9 , висловлюючи вимоги передачі грошових коштів та погрози позбавити життя потерпілого, долонями правої та лівої руки по черзі, наніс три ляпаси по щокам ОСОБА_13 . Далі ОСОБА_9 , продовжуючи діяти єдиним злочинним наміром з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , вислов-люючи вимоги передачі грошових коштів та погрози позбавити життя потерпілого кулаком лівої руки наніс два удари в обличчя ОСОБА_13 .

Після побиття потерпілого, ОСОБА_12 , продовжуючи діяти єдиним злочинним наміром з ОСОБА_10 та Декіним, з багажнику автомобіля «Renault Duster» випустив бійцівську, навче-ну на здійснення атак по команді господаря собаку, якій надав команду «фас» та в результаті атаки собакою, потерпілий ОСОБА_13 був збитий з ніг та покусаний.

Вищевказані протиправні дії вчиненні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 відносно потерпілого ОСОБА_13 тривали на протязі 20 хвилин, які були виконані вказаними особами в присутності ОСОБА_11

20.05.2018 р. приблизно о 15 год. 40 хв. на мобільний телефон ОСОБА_12 надійшов те-лефонний дзвінок, який після розмови повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про термінову необхід-ність припинити вчиняти протиправні дії відносно потерпілого та залишити місце їх перебування. Після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 залишили місце вчинення злочину відносно остан-нього на автомобілі «Renault Duster» під керуванням ОСОБА_12 та проїхавши по ґрунтовій до-розі приблизно 5 км, здійснили зупинку на галявині де знаходився автомобіль «Mitsubishi Pajero» р/номер НОМЕР_2 , поруч з яким перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Пересівши до салону автомобіля «Mitsubishi Pajero» під керуванням ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 залишили місце вчинення злочину відносно останнього на автомобілі «Mitsubishi Pajero», на якому здійснили поїздку до місця роботи потерпілого ОСОБА_13 , а саме до автомийки, розташованій за адресом: АДРЕСА_4 , куди за повідомленням ОСОБА_18 прибули співробітники поліції.

В результаті побиття ОСОБА_13 , останньому спричиненні тілесні ушкодження у вигляді забиття правої нирки, закритого перелому 9 ребра праворуч, забиттів, саден, синців нижніх кінці-вок, тулуба, голови.

20.05.2018 р. о 20 год. 50 хв. ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.05.2018 р. Декіну повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 об-ґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, одне з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також слідчий суддя вказав, що існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_9 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впли-вати на потерпілого, відповідно до ч. 1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кри-мінальних правопорушень, характер та суспільна небезпека вчинених кримінальних правопору-шень та їх тривалість; покази потерпілого та свідків стосовно погроз застосування насильства до потерпілого. Доводи прокурора про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне право-порушення чи продовжити те, у якому підозрюється не знайшли свого підтвердження під час роз-гляду клопотання.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 подала апеляцій-ну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та про постанов-лення нової ухвали, якою відмовити в задоволенні клопотання. Захисник вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням вимог кримінального та кримінально процесуального законодавства, а саме стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, загроза втечі не може оцінюватися лише на підставі суворості можливого пока-рання, вона має оцінюватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існу-вання ризику втечі. Судом не врахованого такого важливого фактору як наявність у ОСОБА_9 родини цивільної дружини та сина, а також бездоганну репутацію. Судом також не враховано стан здо-ров`я ОСОБА_9 , а саме те, що він хворіє на артеріальну гіпертензію, в нього перелам правої кісті.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши захисника ОСОБА_6 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила скасувати ухвалу по викладеним доводам, прокурора, яка вва-жала, що підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника відсутні, вважала, що слідчий суддя ухвалив законне рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів провадження встановлено, що відомості про скоєння ОСОБА_9 кримінальних правопорушень внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 20.05.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України.

20.05.2018 р. о 20 год. 50 хв. ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.05.2018 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. ч. 1, 2 та 4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування за-побіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кри-мінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим криміналь-ного правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіж-ного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, перед-бачених ч. 1 цієї статті.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обста-вини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який за-значений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передба-чені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунту-вання клопотання.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сто-ронами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обви-нуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, об-винувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного про-

живання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопору-шення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або роз-мір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні об-ставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції вказані вимоги закону до-тримані.

При судовому розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу суд перевірив відповід-ність змісту подання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність за-значених у поданні слідчого підстав для обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Органом досудового слідства ОСОБА_9 підозрюється у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України, одне з яких - за ч. 3 ст. 189 КК України кара-ється позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна та яке згідно ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин.

На момент обрання запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено, що має місце на-явність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 , крім того, він підозрюється в скоєнні тяжкого злочину.

За змістом вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність об-ґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризи-ків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, пе-редбачені частиною першою цієї статті.

Так, слідчий суддя, обираючи міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , вказав, що прокурором доведено як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кри-мінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України так і існування ризи-ків, передбачених ст. 177 КПК Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 190 КПК України під час розгляду клопотання була встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У апеляційного суду не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень з боку органу досудового розс-лідування, оскільки існує інформація, що ОСОБА_9 міг вчинити правопорушення, про що свідчать ма-теріали кримінального провадження та доведено прокурором, а саме підтверджується протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ; довідкою лікаря ОСОБА_21 від 21.05.2018 р. на ім`я ОСОБА_22 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 ; про-токолом огляду автомобіля «Mitsubishi Pajero», р/н НОМЕР_3 ; протоколом обшуку від 21.05.2018 р. автомобіля «Renault Duster», р/н НОМЕР_4 ; протоколом огляду автомобіля «Renault Duster», р/н НОМЕР_4 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; протоко-лом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_13 .

Крім того, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував як наявність об-ґрунтованої підозри та ризиків, так і відомості про особу підозрюваного, а апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини з питань визначення поняття «обґрунтова-ної підозри», тому апеляційний суд вважає апеляційні вимоги захисника необґрунтованими та та-кими, що не підлягають задоволенню.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпе-чити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та ін-тересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можу-ть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопо-рушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

З урахуванням наданих матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 є законним та обґрунтованим.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних моти-вів, з урахуванням мети та підстав обрання запобіжного заходу, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Правильним, на думку апеляційного суду, є також висновок слідчого судді про недостат-ність застосування відносно ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, а тому ці доводи апеляції не підлягають задоволенню.

Доводи апеляції захисника, що запобіжний захід було обрано незаконно, при розгляді про-вадження були допущені суттєві процесуальні порушення, що судовий розгляд було проведено не-повно, не були враховані всі обставини справи - є необґрунтованими та спростовуються наведени-ми обставинами.

Також, безпідставними є доводи захисника про те, що судом не були взяті до уваги відомо-сті, які характеризують ОСОБА_9 , що судом вказані ризики, які не підтверджені доказами, що суд по-винен був врахувати стан здоров`я ОСОБА_9 та інші обставини, що характеризують особу, а саме те, що він позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, має тяжкі хвороби є безпідстав-ними, так як суд фактично врахував всі надані сторонами під час розгляду обставини.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею вірно встановлена наявність існування ризи-ків, передбачених п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовано обрано стосовно підозрю-ваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 та 422 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецього міськсуду Луганської обл., якою задоволене клопо-тання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській обл. ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Луганської обл. ОСОБА_5 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 3 ст. 189 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зали-шити без змін

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді