Справа № 462/5461/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/758/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0003146 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 3 вересня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 3 вересня 2018 року застосовано до

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Львова,

зареєстрованого та проживаючого

за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Встановлено строк тримання ОСОБА_7 під вартою 60 днів з моменту затримання, тобто до 30 жовтня 2018 року.

На ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 вказує на те, що ухвала слідчого судді є протиправною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим у клопотання та прокурором при розгляді справи не було доведено існування ризиків, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст. 177 КПК України. Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя не оцінив у сукупності і обставини, що характеризують міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі наявність в нього родини матері. Також зазначає про необґрунтованість підозри. Вказує на готовність сторони захисту до сприяння органам досудового розслідування з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора про залишення ухвали без змін, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи та матеріали досудового розслідування, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

1 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003146 внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

1 вересня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України: вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_9 , приблизно о 03 год. 00 хв., знаходячись поблизу АЗС «Soccar», що на вул. Залізничній у м. Львові, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, різко наблизились до потерпілого ОСОБА_10 , та, із застосуванням насильства, що проявилось у тому, що він одним ударом кулака лівої руки вдарив ОСОБА_10 в область правої скроні, після чого вирвав із лівої руки гаманець, в якому знаходились грошові кошти у сумі 410 гривень, 20 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 01.09.2018 року становить 564 грн., а також банківські картки «ПриватБанк», та, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , тримаючи у руках ніж, погрожуючи насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo», чорного кольору, вартістю 1000 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_1 , вартістю 50 грн. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_9 із викраденим майном втекли, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2024 гривень.

Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави постановлено з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого й правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, врахувавши при цьому: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики.

При цьому слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту про необгрунтованість підозри, яку пред`явлено ОСОБА_7 , то слід зазначити, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_7 ; протоколом одночасного допиту потерпілого ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_7 .

Крім того, слід зазначити, що при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст. 9 КПК України), яка відображена в рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28 жовтня 1994 року), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, не обгрунтування слідчим суддею своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не врахування характеризуючих даних ОСОБА_7 , як на підставу скасування судового рішення колегія суддів до уваги не бере. З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені ст. ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, в тому числі наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а також те, що підозра про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, є обгрунтованою, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Щодо апеляційних доводів захисника про те, що судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу не були оцінені у сукупності такі обставини, як те, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, наявність у нього близьких родичів, а саме матері, 1955 року народження, що в сукупності давало підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то колегія суддів дійшла висновку, що при обгрунтованій підозрі у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, який вчинено із погрозою застосування насильства, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність та можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави є обгрунтований та відповідає вимогам закону.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно та в повній мірі дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 3 вересня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4