Справа № 587/3064/17
УХВАЛА
22 жовтня 2018 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
Вироком Сумського районного суду Сумської області від 04 квітня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, покарання призначене за вироком Сумського районного суду Сумської області від 03 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік виконувати самостійно.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 04 жовтня 2018 року вирок Сумського районного суду Сумської області від 04 квітня 2018 року залишений без змін.

У заяві прокурор Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 просить роз`яснити вирок суду в частині призначення покарання за ч. 4 ст. 70 КК України.
Вислухавши прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, за необхідне роз`яснити вирок відносно ОСОБА_4 в частині призначеного йому покарання.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
З викладених вимог кримінального процесуального закону слідує, що роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його складно виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної його частини. Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Виходячи з наведених положень закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні покарання за інший злочин, вчинений до ухвалення попереднього вироку, та визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів, суд позбавлений права як застосовувати до раніше призначеного покарання з випробуванням принципи поглинення, часткового чи повного складання з новопризначеним покаранням, так і звільняти особу від раніше призначеного покарання з реальним його відбуванням шляхом призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та звільнення від його відбування за правилами ст. 75 КК України.
Така правова позиція висловлена зокрема у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.03 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що у разі, коли особа, яку за попереднім вироком було звільнено від відбування покарання з випробуванням, до постановлення вироку в першій справі вчинила інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
На підставі викладеного, судом роз`яснюється, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 04 квітня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, покарання призначене за вироком Сумського районного суду Сумської області від 03 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 372, 380 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Роз`яснити вирок суду від 04 квітня 2018 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, покарання призначене за вироком Сумського районного суду Сумської області від 03 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом 7 днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1