Комінтернівський районний суд м.Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
законних представників обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11
обвинувачених - ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002398 щодо

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у місті Харкові, громадянина України, з повною середньою освітою, студент 1 курсу факультету театрального мистецтва Харківської державної академії культури , не одруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого у місті Харкові, громадянина України, з повною середньою освітою, студент 2 курсу Харківського національного медичного університету, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає у АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

В С Т А Н О В И В:

28.04.2015 року близько 20 годин 35 хвилин, неповнолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуваючи на території Київського районного суду м. Харкова, що розташований за адресою: м. Харків, вул.. Блюхера, 7-Б, побачили автомобіль BMW X 5, р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_14 . Після чого, нехтуючи нормами моралі і загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та виразилось в умисному пошкодженні майна, з хуліганських спонукань, безпричинно почали бігати по вищевказаному автомобілю, спричинивши тим самим, згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 5923 від 10.07.2015 року пошкодження транспортного засобу у вигляді: деформації капоту в задній частині на 2-х ділянках площею 10х10 см з утворенням вм`ятин і вигинів металу; деформації панелі даху-деформація в передній частині на площі 3х5 см з утворенням вм`ятини. В результаті отриманих пошкоджень транспортного засобу. Власникові автомобіля BMW X 5, р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_14 , заподіяно матеріальні збитки на суму 4302,18 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України визнав частково та пояснив, що 28.04.2015 року о 20 годині 35 хвилин він раз з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 прогулювалися разом, побачили дитячий садочок за адресою: АДРЕСА_4 , та вирішили проникнути на його територію, перелізши через паркан. Табличку що будівля не є дитячим садком, а це є Київський районним суд м.Харкова з них ніхто не бачив. Він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 пройшли по території Київський районним суд м.Харкова побачили автомобіль, який стояв в темряві. Першим по авто пробіг ОСОБА_13 , потім він. Коли вони бігали по автомобілю їх стурбувало, те що не працює сигналізація, і тому він вирішив перевірити це і потягнув за ручку на дверцятах автомобіля. Також він бачив, як ОСОБА_13 вдруге пробіг по автомобілю. Також обвинувачений ОСОБА_12 повідомив, що наміру порушувати громадський порядок у нього не було. Визнавав, що наніс збитки майну, однак не визнавав, що порушував громадський порядок. Позовні вимоги визнав частково в частині матеріальної шкоди, моральну шкоду вважав занадто високою.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України визнав частково та пояснив, що 28.04.2015 року близько о 20 годині 35 хвилин він разом з, ОСОБА_12 і ОСОБА_15 прогулювалися за адресою: м. Харків, вул.. Блюхера, 7-Б, та побачили будинок дитячого садку. Вони перелізли через паркан та продовжили прогулянку вже по його території. Незабаром вони побачили автомобіль темного кольору, марки BMW, моделі Х5, який був припаркований біля будівлі. Про те, що будівля насправді є не дитячим садком, а Київським районним судом м.Харкова він не знав. Хто саме запропонував пробігтися по автомобілю він не пам`ятав, однак першим застрибнув на автомобіль він зі сторони капоту, пробігся по ньому та по даху автомобіля і зістрибнув на землю. Після нього так-само пробігся по автомобілю ОСОБА_12 .. ОСОБА_15 стояв поодаль та не приймав участі. Визнавав, що наніс збитки майну, однак не визнавав, що порушував громадський порядок. Позовні вимоги визнав частково в частині матеріальної шкоди, моральну шкоду вважав занадто високою.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченими, їх вина у фактично скоєному підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які були надані суду сторонами кримінального провадження і безпосередньо досліджені судом в процесі судового розгляду, а саме :

- показами потерпілої ОСОБА_14 , відповідно до яких 28.04.2015 року вона знаходилась на робочому місці в Київському районному суді м. Харкова після закінчення робочого часу у зв`язку зі службовою необхідністю. Закінчивши працювати, вона вийшла з приміщення суду та поїхала додому. Вранці наступного дня на автомобілі виявила вм*ятини та сліди від взуття. Після цього, вона поїхала до Київського районного суду м. Харкова суду та перевірила запис з камер відео спостереження. На ньому вона побачила трьох молодих людей, які спочатку щось кинули в її автомобіль, а потім двоє з них ще й пробіглися по ньому. Після цього я звернулася до поліції з заявою.

- показами свідка ОСОБА_15 , з яких вбачається, що 28.04.2015 року близько 20 годин 35 хвилин, він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з якими познайомився в той же день прогулювалися по адресою:. Вони проникли на територію дитячого садочку, який насправді був Київським районним судом м. Харкова і почали гуляти по його території. До нього зателефонував його дядько, тому він відвернувся і відійшов розмовляти по телефону. Коли він повернувся, то побачив, як ОСОБА_12 , і ОСОБА_13 стоять на автомобілі, який знаходився на території Київського районного суду м. Харкова. Вже потім, на продемонстрованому йому відео він бачив, як ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 застрибнули на автомобіль, пробіглися по ньому, зістрибнули, та пробіглися по ньому ще раз. Зауважень, щодо їх поведінки їм ніхто не робив.

- протоколом огляду місця події від 28.05.2015 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого за адресою м. Харків, вул.. Блюхера 7-б виявлений автомобіль «BMW» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 темно зеленого кольору з пошкодженнями;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів;

- висновком судово-автотоварознавчої експертизи № 5923 від 10.07.2015 року та фототаблицею до нього відповідно до якого ринкова вартість автомобіля BMW» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на 28.04.2015 року становить 429552,74 грн. розмір матеріальних збитків завданих власнику автомобіля BMW» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результат отриманих пошкоджень становить 4302,18 грн;

- протоколом огляду предметів від 10.10.2015 року та фото таблицею до нього з якого вбачається, що ДВД диск на якому мається відеозапис з камер відеоспостереження з території Київського районного суду м. Харкова за 28.04.2015 року. на диску зображено, що 28.04.2015 року о 20 годині 34 хвилин на територію Київського районного суду м. Харкова через паркан перелізли троє хлопців, віком приблизно 14-16 років і попрямували до автомобіля, що стоїть на стоянці, і обійшовши його спереду через деякий час один з парубків пробіг по капоту і даху автомобіля, після чого через деякий по даному автомобілю так само пробіг другий парубок. Також змальовано, як один з хлопців підійшов до передніх пасажирських дверей автомобіля і смикав за ручку двері. Крім того, змальовано як парубок високого зросту знаходячись на невеликій відстані від автомобіля з боку капота кинув камінь убік автомобіля. О 20.36.46 годині дані парубки втекли з території Київського районного суду м.. Харкова

Зазначені письмові докази сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Аналізуючи покази потерпілої, свідків, суд дійшов висновку про те, що їх покази співпадають одне з одним, не суперечать фактичним обставинам встановленим по справі, підстав оговорювати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 судом не встановлено , а тому суд вважає їх достовірними. Не вірити показанням допитаних у судовому засіданні потерпілої та свідків, підстав у суду не має.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.
До показань обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що вони не мали умислу на порушення громадського порядку, суд ставиться критично, та вважає їх неспроможними, оскільки місцем злочину є громадське місце, при цьому обвинуваченіОСОБА_12 , ОСОБА_13 зневажливо ставилися до громадського порядку та правил поведінки і моральності у суспільстві, що вказує на явні ознаки хуліганських намірів. До такого висновку суд приходить, виходячи з наявності обставин, встановлених судом, місця, часу, способу вчинення злочинних дій, наміру обвинувачених, характер дій кожного з учасників хуліганства та наслідків.
При цьому суд вважає необхідним зазначити, що грубе порушення громадського порядку із боку обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 супроводжувалось пошкодженням майна потерпілої, що відповідно до положень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» є ознакою особливої зухвалості.

Таким чином, суд розцінює покази ОСОБА_12 та ОСОБА_13 як спосіб захисту та вважає, що вони свідчать про їх бажання ухилитися від кримінальної відповідальності за фактичне вчинене кримінальне правопорушення.

Щодо клопотання захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_8 щодо перекваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з ч.2 ст.296 КК України на ч.1 ст.194 КК України суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» Суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів
залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та
обставин учинення ним кримінально караних дій. Як хуліганство зазначені
дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з
очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались
особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують
за ч. 2 ст. 296 КК у разі участі в злочинних діях
декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма
співучасті. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути
визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке
супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій
особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над
нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу,
тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи,
підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо,
або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Як встановлено у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 перебуваючи в громадському місці за адресою м. Харків, вул.. Блюхера, 7-Б з особливою зухвалістю, нехтуючи нормами моралі і загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства побачивши припаркований автомобіль BMW X 5, р.н.з. НОМЕР_1 почали по ньому бігати, що призвело до пошкодження даного автомобіля. В діях обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вбачаються порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства що супроводжувались особливою зухвалістю, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинувачених з ч.2 ст.296 КК України на ч.1 ст.194 КК України тому у задоволенні клопотання захисників відмовляє.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, суд вважає, що своїми умисними діями, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Таким чином, суд вважає, що своїми умисними діями, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , відповідно до ст. 67 КК України,судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , відповідно до ст. 67 КК України,судом не встановлено.

Вивчаючи відомості про особу обвинувачених, суд встановив:

ОСОБА_12 , раніше не судимий, студент 1 курсу факультету Театрального мистецтва Харківської державної академії культури, мешкає разом з матір`ю, не одружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем навчання характеризується задовільно, за місцем мешкання характеризується задовільно.

ОСОБА_13 , раніше не судимий, студент другого курсу Харківського національного медичного університету, у 2014 році переїхав разом з сім`єю до м. Харкова у зв`язку з антитерористичною операцією на території Донецької області, мешкає разом з батьками та молодшою сестрою, не одружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем навчання характеризується задовільно, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Відповідно до наданої досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та органом пробації рекомендовано застосувати до ОСОБА_12 покарання без позбавлення волі, та доцільним покласти на нього, обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Також, відповідно до наданої досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_13 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та органом пробації рекомендовано застосувати до ОСОБА_13 покарання без позбавлення волі, та доцільним покласти на нього, обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 роз`яснювалось їх право бути звільненими від покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році». Однак обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відмовилися проти застосування до них Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст.10 Закону України « Про амністію в 2016 році» застосування амністії не допускається, якщо засуджений заперечує проти цього.
Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 заперечували проти застосування до них Закону України «Про амністію у 2016 році» суд не застосовує до обвинувачених Закону України «Про амністію у 2016 році»

Вирішуючи питання про вид покарання, що має бути призначене обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинувачених, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі є необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених та попередження скоєння ними нових злочинів. Разом з тим, призначаючи покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, суд так само враховує, те що обвинувачені раніше не судимі, за місцем мешкання характеризуються задовільно, висновки досудової доповіді Московського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питання виконання кримінальних покарань Міністерства Юстиції України та доходить висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання та звільняє його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2, ч.1 ст. 76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 4300 гривень, в обґрунтування якого потерпіла зазначила, що протиправними діями обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_17 їй завдано матеріальну шкоду, яка полягає у пошкодженні її автомобілю.
Крім того, потерпіла ОСОБА_14 зазначила, що внаслідок скоєного ОСОБА_12 , ОСОБА_17 кримінального правопорушення, їй була завдана моральна шкода в розмірі 20 000 гривень, яка полягає в душевних стражданнях, пов`язаними з пошкодження її транспортного засобу.
Розглядаючи цивільний позов суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч.1ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. В частині 5 цієї статті зазначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.
Судовим розглядом доведено, що скоєним кримінальним правопорушенням обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_17 потерпілій ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4,300 гривень, що підтверджується відповідними письмовими доказами, наданими потерпілою. У зв`язку з чим, цивільний позов в частині стягнення матеріальних збитків підлягає задоволенню в повному обсязі
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Положеннями ст. 23 ЦК України передбачене право особи на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року (з наступними доповненнями та змінами) моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб.
З урахуванням викладеного, виходячи з душевних страждань та фізичного болю, які зазнала потерпіла, змін у її життєвих стосунках, порушення її покою, робочого режиму судді враховуючи тяжкість скоєного обвинуваченими кримінального правопорушення та наслідки для потерпілої, суд вважає розумним та справедливим цивільний позов в частині стягнення моральних збитків задовольнити частково та стягнути солідарно з законних представників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на користь потерпілої 10000 грн.
Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_17 судом не обирався.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової-автотоварознавчої експертизи № 5923 від 10.07.2015 року в сумі 1537,50 грн. підлягають стягненню з стягненню в рівних частинах з законних представників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації визначені ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, відсутні.
Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2, ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_12 покласти на уповноважений орган з питань пробації,за місцем проживання засудженого.
ОСОБА_13 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2, ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_13 покласти на уповноважений орган з питань пробації,за місцем проживання засудженого.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 задовольнити частково.
Стягнути з солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі 4,300 (чотири тисячі триста) грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 ( десять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1537 (одна тисяча п`ятсот тридцять сім) грн. 50 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1