"23" жовтня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 , 14.07.2018 приблизно о 18.30, знаходячись навпроти магазину «Самовар» за адресою: м. Харків, пров. 1-й Лісопарковський 7, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в процесі раптово виниклого конфлікту із малознайомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи на фоні раптово виниклих неприязних відносин, маючи злочинний прямий умисел, направлений на спричинення йому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс потерпілому зі значною силою один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва, від якого потерпілий втратив рівновагу і впав на спину, вдарившись головою об асфальт та втратив свідомість. В результаті нанесеного потерпілому умисного удару, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 , згідно довідки лікаря КНП «Міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 19.07.2018 наступні тілесні ушкодження: важку черепно-мозкову травму, забій головного мозку, субдуральні пластинчаті крововиливи обох півкуль головного мозку, забій м`яких тканин потилочної ділянки, лівої щоки, перелам підстави середньої черепної ямки зліва (клінічно), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя в момент їх заподіяння.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 25.07.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України.
В ході досудового розслідування отримано висновок судово-медичної експертизи №12-14/591-а/18 від 23.08.2018, згідно з яким у ОСОБА_8 мала місце закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку, внутрішньо черепові крововиливи, синець лівої половини обличчя що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Слідчий зазначає, що у висновку судово-медичної експертизи № 12-14/591-а/18 від 23.08.2018 містяться суперечливі дані, аніж вказано в довідці лікаря КНП «Міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 19.07.2018, виникла необхідність в проведенні комісійної судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_8
05.09.2018 з метою проведення комісійної судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_8 до Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи була направлена ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова про проведення зазначеної експертизи по кримінальному провадженню з додатками.
У зв`язку зі складністю кримінального провадження, постановою керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 від 21.09.2018 строк досудового розслідування продовжений до 3-х місяців, тобто до 24.10.2018.
Слідчий вказує, що трьохмісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 24.10.2018 року, а завершити досудове слідство з об`єктивних причин до вказаного строку не представилось можливим, оскільки в ході досудового розслідування призначено комісійну судово-медичну експертизу, яка на теперішній час комісією експертів не виконана, оскільки виникла необхідність у додатковому проходженні потерпілим ОСОБА_8 ряду досліджень, а саме рентгенограми черепу, контрольного магнитно-резонансоного дослідження голови, проходження консультації у лікаря отоларинголога та лікаря сурдолога.
При цьому у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати висновок комісійної судово медичної експертизи; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Провести вказані слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк не представилося можливим, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строків досудового розслідування.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане слідчим клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
25.07.2018 ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2018 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 53 дні, тобто до 24.09.2018 р. та визначено розмір застави у сумі 44 050 грн. із покладення на останнього, у разі внесення застави, певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.09.2018, продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) в межах строку досудового розслідування, на 34 дні, тобто до 24.10.2018 р. та визначено розмір застави у сумі 35 240 грн. із покладення на останнього, у разі внесення застави, певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: зверненням 18.07.2018 до правоохоронних органів ОСОБА_9 із заявою про спричинення тілесних ушкоджень її колишньому чоловіку ОСОБА_8 14.07.2018; зверненням 18.07.2018 до правоохоронних органів ОСОБА_8 із заявою про спричинення тілесних ушкоджень 14.07.2018; свідченнями свідка ОСОБА_9 від 19.07.2018; свідченнями свідка ОСОБА_10 від 20.07.2018; довідкою лікаря КНП «Міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 19.07.2018 згідно з якою у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: важка черепно-мозкова травма, забій головного мозку, субдуральні пластинчаті крововиливи обох півкуль головного мозку, забій м`яких тканин потилочної ділянки, лівої щоки, перелам підстави середньої черепної ямки зліва (клінічно); оглядом запису камери спостереження за адресою: АДРЕСА_1 , де зафіксований факт вчинення кримінального правопорушення, та залученням запису у якості речового доказу до кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка (лікаря) ОСОБА_11 від 03.09.2018; свідченнями потерпілого ОСОБА_8 від 02.08.2018.
Відповідно до ст. 295-1 ч. 1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Згідно ст. 294 ч. 3, 4 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:
1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора;
2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;
3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.
Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.
Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).
На даний час завершити досудове розслідування не представляється можливим, у зв`язку з тим, що необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: необхідно отримати висновок комісійної судово-медичної експертизи; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Вищевказані слідчі дії є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, а саме дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 дій, які інкримінуються йому як злочинні, надання їм належної правової оцінки, проведення інших слідчих та процесуальних дії.
При цьому, слідчий суддя зауважує, що вимоги щодо проведення розслідування не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Іншими словами, державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, висновки судових експертиз та інше.
Крім того, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у підпункті «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною. З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.». При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав «…межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження.» (рішення: від 9 березня 2011 року у справі «Жупнік проти України», від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).
Так, стороною обвинувачення в судовому засіданні було доведено те, що вказані в клопотанні дії не могли бути виконанні в строк передбачений ст. 219 КПК України, оскільки органом досудового розслідування станом на час звернення до суду не отриманні висновки вищевказаної судової експертизи від експертної установи без отримання яких неможливо належним чином дослідити обставини вчиненого кримінального правопорушення, надати належну кваліфікацію діям підозрюваного, оголосити остаточну підозру, дослідити наявні всі докази у їх сукупності та надати їм відповідну правову оцінку. В залежності від результатів висновків експертизи буде прийняте відповідне рішення органами досудового розслідування та проведені відповідні процесуальні та слідчі дії, які є обов`язковими та без виконання яких не можливо завершити досудове розслідування.
На підставі наведеного, керуючись ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого - задовольнити.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1