Провадження по справі № 1-кс/752/3056/18

У Х В А Л А
Іменем України

19.04.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процессуального керівництва прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши внесене в рамках кримінального провадження № 0000978 клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м.Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, подане в порядку глави 18 Кримінального процесуального кодексу України, -
в с т а н о в и в:
Слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором першого відділу процессуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м.Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з із клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного за ст. 191 ч. 5 КК України ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, а саме: в розтраті майна ПАТ «Укртранснафта» в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам підозрюваного продовжувати вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На існування вказаних ризиків вказують ті обставини, що на неодноразові виклики слідчого підозрюваний ОСОБА_7 не з`являється, у серпні 2015 року виїхав за межі України та до цього часу не повернувся, що свідчить про факт ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування відносно підозрюваного за ст. 191 ч. 5 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі.
При наданні пояснень по суті клопотання зазначили, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000978 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в розтраті майна ПАТ «Укртранснафта» в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем. Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. 03.09.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ст. 191 ч. 5 КК України. 03.09.2015р., 04.09.2015р. та 07.09.2015р. слідчим у провадженні зроблено телефоні виклики на мобільні номери ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) ОСОБА_7 для участі останнього у проведенні процесуальних та слідчих дій, на вказані виклики підозрюваний не відповідав, до слідчого за викликами не з`явився. Крім того, згідно даних, зібраних органом досудового розслідування, в ході виконання заходів, направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваного, отримана інформація про те, що ОСОБА_7 16.08.2015 вилетів за межі території України авіарейсом «Івано-Франківськ-Краків». До теперішнього часу останній до України не повертався, у зв`язку із чим постановою слідчого 10.09.2015 року оголошений у міжнародний розшук. Наведене свідчить про факт ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що постановою старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м.Києва ОСОБА_6 від 09.02.2018 року закрито кримінальне провадження № 0000978 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Крім того, вказав про те, що в матеріалах клопотання про застосування запобіжного заходу відсутні будь-які докази, як то довідки, витяг з бази Інтерполу, про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук, а тому відносно останнього не може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, у його відсутність. Також вказав на те, що відсутні будь-які докази в матеріалах клопотання, які б обґрунтовували наявність заявлених у клопотанні ризиків.
Заслухавши пояснення прокурора, з`ясувавши думку захисника, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділом прокуратури м.Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000978, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.
3 вересня 2015 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ст. 191 ч. 5 КК України у кримінальному провадженні № 0000978, яке 3 вересня 2015 року в порядку ч. 1 ст. 278, Глав 6 та 11 КПК України направлено ОСОБА_7 за місцем реєстрації його проживання.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч. 6 ст. 193, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.
Як визначено ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо, прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
З огляду на вказане, для вирішення об`єктивної можливості розгляду клопотання та вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності ОСОБА_7 , в даному випадку першочерговим є встановлення обставин щодо оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.
Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів, постановою слідчого у кримінальному провадженні начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва юриста 1 класу ОСОБА_8 , погодженою прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , від 10 вересня 2015 року, підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, який доручено СБ України.
Відповідно до доданої до матеріалів клопотання Картки на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та яка підозрюється у їх вчиненні, що є додатком 4-а до п. 2.2 Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, відомості про оголошення ОСОБА_7 у розшук внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2015 року.
Як вбачається з наявної в матеріалах кримінального провадження постанови від 10.09.2015 року про оголошення у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_7 , зазначена постанова прийнята до виконання старшим інспектором з особливих доручень Робочого апарату Укрбюро Інтерполу ОСОБА_10 10.09.2015 року, про що на вказаній постанові проставлено відповідну відмітку про отримання.
Слідчий суддя критично ставиться до посилань сторони обвинувачення щодо доводів переховування підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки останній до свого виїзду за кордон неодноразово і своєчасно з`являвся до слідчого з метою проведення з ним процесуальних дій; своєчасно, за два дні до виїзду у подорож 14.08.2015 р., особисто, письмово поставив до відома слідчого ОСОБА_11 про свою тривалу закордонну подорож, яка відповідно до ч.4 ст. 138 КПК України є поважною причиною неприбуття особи за викликом сторони обвинувачення; при листуванні з стороною обвинувачення повідомляв про адресу свого проживання; на відому адресу проживання не отримував жодного належного повідомлення про виклик до слідчого або прокурора.
Стаття 281 КПК України, врегульовуючи питання прийняття слідчим/прокурором рішення щодо розшуку особи, не регламентує категорії такого розшуку, а також не містить припису щодо настання моменту оголошення особи у міжнародний розшук. Вона не встановлює умови оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, а відповідно і процесуальний статус особи, як оголошеної у міжнародний розшук. У цьому розумінні приписи ст. 281 КПК України мають бланкетний характер. Отже, для визначення процесуального статусу особи, оголошеної у міжнародний розшук, на якому законодавець наголосив у ч.6 ст. 193 КПК України, як єдиної підстави для розгляду клопотання про обрання їй запобіжного заходу, слід звертатися до інших нормативних актів.
Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), з цього приводу, яка міститься у п.6 роз`яснень (лист №511-550/0/4-13 від 04.04.2013), відповідно до яких слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч.6 ст.193 КПК).
Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).
З згаданого листа ВССУ однозначно випливає, що підозрюваним, якого оголошено у міжнародний розшук (у розумінні ч.6 ст.193 КПК) слід вважати виключно особу, яка перебуває у міжнародному розшуку і це підтверджується відповідними довідками та витягами із бази даних Інтерполу.
Відповідно до ч. 2 ст. 281 КПК України, про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п/п.14 п.2.1 та п/п.7 п.3.1 Положення «Про порядок ведення ЄРДР» до ЄРДР вносяться відомості лише про «оголошення розшуку підозрюваного» протягом 24 годин з моменту винесення прокурором або слідчим відповідної постанови. Про категорію розшуку у цьому Порядку не йдеться. Отже внесення відомостей до ЄРДР про оголошення розшуку підозрюваного є внесенням інформації лише про прийняття прокурором/слідчим такої постанови.
Це не є оголошенням підозрюваного у міжнародний розшук, і не має наслідком набуття особою статусу міжнародно розшукуваної, оскільки для цього потрібно додатково здійснити визначений перелік адміністративних дій, спрямованих на досягнення результату у вигляді оголошення підозрюваного у міжнародний розшук.
За п.4.3 Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним наказом МВС, ГПУ, СБУ, ДМСУ, ДПАУ, Державного комітету у справах охорони державного кордону України, міжнародному розшукові з ініціативи правоохоронних органів України підлягають особи, які виїхали за межі України і ухиляються від кримінальної відповідальності та відбуття покарання.
Пункт 4.4 Інструкції встановлює, що підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ. Отже, находження запиту від правоохоронного органу до НЦБ є лише підставою для розпочатку процедури підготовки оголошення міжнародного розшуку підозрюваного.
Згідно з п.4.6 цієї Інструкції, НЦБ Інтерполу вивчає одержані від правоохоронного органу матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни.
З цієї Інструкції випливає, що оголошення підозрюваного у міжнародний розшук є факт включення особи до баз даних розшукуваних осіб Інтерполу. Згідно з п.1.13 Інструкції НЦБ може відмовити у виконанні запиту, зокрема через оформлення запиту з порушенням вимог даної Інструкції. Отже, міжнародний розшук відбувається лише після опрацювання НЦБ матеріалів, направлення їх до Генсекретаріату Інтерполу.
Інструкцією з організації розшуку обвинувачених, підсудних, осіб, які ухиляються від відбування кримінального покарання, безвісно зниклих осіб та встановлення особи невпізнаного трупа, затвердженою наказом МВС України від 05.01.2005 № Здск визначено міжнародний розшук як комплекс розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, що здійснюється Національним центральним бюро Інтерполу.
З аналізу ст. 1 Договору держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав про міжнародний розшук осіб від 10.12.2010 (м. Москва) випливає, що особа, відносно якої є рішення органу дізнання, слідства або суду про оголошення в розшук має статус особи, яка переховується від органу дізнання, слідства або суду. Під міжнародним розшуком розуміють - комплекс оперативно-розшукових, пошукових, інформаційно-аналітичних та інших заходів, спрямованих на виявлення, затримання та взяття під варту з метою видачі або здійснення кримінального переслідування осіб, що переховуються від органів дізнання, слідства або суду та ухиляються від відбування кримінального покарання. Отже, під оголошенням особи у міжнародний розшук слід вважати комплекс заходів, які здійснюють правоохоронні органи інших держав, тобто перебування особи у такому розшуку.
З урахуванням викладеного, в ході розгляду клопотання, прокурором не доведено, що ОСОБА_7 на час розгляду клопотання оголошений в міжнародний розшук, в розпорядження слідчого судді доказів на підтвердження вказаної обставини не надано, а тому слідчий суддя вважає відсутніми підстави для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відсутність підозрюваного, а відтак, і неможливим його задоволення по суті вимог.
На підставі та керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 184, ч.6 ст.193, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
У задоволені клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя