Справа № 462/235/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/27/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

особи, якої стосується

провадження ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_7 та директора ТОВ «УРЗ» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 січня 2018 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 та ТОВ «УРЗ» звернулися до Залізничного районного суду м. Львова зі скаргою на постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 14 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження № 0004386 від 27 грудня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 січня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 та директор ТОВ «УРЗ» ОСОБА_7 подали однакові апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою постанову старшого слідчого скасувати, а матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_7 та директор ТОВ «УРЗ» покликаються на те, що досудове розслідування проведено поверхнево, необ`єктивно, з явним виправдувальним ухилом, оскільки до уваги взято лише показання зацікавленої у результатах розслідування особи арбітражного керуючого ОСОБА_9 . У показаннях ОСОБА_7 та ОСОБА_9 щодо обставин накладення арештів на майно ВАТ «Львівська макаронна фабрика» є розбіжності, однак слідчим не було проведено одночасного їх допиту. Слідчим не було допитано жодного із представників юридичних осіб, які входять до складу комітету кредиторів та голосували за продаж арештованого майна. Раніше дане кримінальне провадження вже закривалося слідчим (17 серпня 2017 року), але ухвалою слідчого судді від 06 вересня 2017 року таку постанову було скасовано. Слідчий не встановив, яке діяння мало місце та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні. Необхідно було дослідити відповідні первинні документи, що стосуються продажу арештованого майна та розрахунків за нього, чого зроблено не було. Висновки слідчого судді про те, що оскільки арешти накладені на майно банкрута підлягають скасуванню, то ліквідатор вправі здійснювати продаж арештованого майна банкрута, не чекаючи зняття таких арештів у встановленому порядку є не безпідставними та суперечать самому змісту ч.1 ст. 388 КК України. На даний час постанови слідчого в особливо важливих справах ОСОБА_11 від 21 січня 2011 року та від 31 січня 2011 року про накладення арешту на майно ВАТ «Львівська макаронна фабрика» є чинними та ніким не скасованими. Слідчий суддя належно не перевірив дотримання слідчим вимог закону при проведенні досудового розслідування, і зроблений ним висновок про правильність прийнятого слідчим рішення не відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, заявника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційних скарг, ОСОБА_9 , яка заперечила апеляційні скарги, адвоката ОСОБА_8 , який не погодився з доводами апеляційних скарг та просив суд відмовити у їх задоволенні, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені апелянтом доводи й перевіривши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0004386, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з постанови старшого слідчого Залізничного відділу поліції (м. Львова) ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 від 14.11.2017 про закриття кримінального провадження № 0004386, старший слідчий зазначає, що у діях арбітражного керуючого ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 388 КК України, оскільки під час виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ВАТ «Львівська макаронна фабрика» останньою вимоги законодавства не порушено. Такий висновок старшого слідчого ґрунтується серед іншого на результатах позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_9 (акт №14 від 22.06.2017) у складі головного спеціаліста відділу з питань банкрутства ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_12 , головного спеціаліста відділу з питань банкрутства ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_13 , провідного спеціаліста відділу з питань банкрутства ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_14 , яка була проведена у період з 09.06.2017 по 13.06.2017. Також, у мотивувальній частині постанови старшим слідчим констатовано наявність рішень, постанов господарського суду Львівської області та Франківського районного суду м. Львова, а також надано оцінку правосуб`єктності заявника ОСОБА_7 .
Однак, всупереч вимогам ст. 94 КПК України, старший слідчий не надав зібраним доказам належну правову оцінку в постанові про закриття кримінального провадження з врахуванням всіх обставин справи в їх сукупності. Зокрема, старшим слідчим у постанові про закриття кримінального провадження, виходячи із сформульованого у ч.1 ст. 388 КК України складу кримінального правопорушення відчуження майна, на яке накладено арешт, з метою прийняття об`єктивного рішення у даному кримінальному провадженні, не досліджено наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, а саме: чи мав місце факт відчуження майна, чи перебувало під час відчуження майно під арештом, ким було відчужено майно (яке майно) та чи було відомо особі, яка відчужила майно, про перебування майна під арештом, чи було ввірено особі і яким чином майно, на яке накладено арешт та чи несе така особа відповідальність за його збереження та виконання рішень про накладення арешту на майно.

У постанові про закриття кримінального провадження старший слідчий ОСОБА_10 зазначив, що оскільки майно акціонерного товариства юридично відособлено від майна акціонерів, ОСОБА_7 в силу ч. 1 п. 8 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» не є власником майна ВАТ «Львівська макаронна фабрика», а володіє лише корпоративними правами, акції ВАТ «Львівська макаронна фабрика» до ліквідаційної маси банкрута не включені, постановою господарського суду Львівської області від 10.01.2012 повноваження органів управління банкрута та повноваження власників припинено, власником майна боржника є саме ВАТ «Львівська макаронна фабрика» і майно банкрута підлягає реалізації у встановленому законом порядку для задоволення вимог кредиторів, відтак, враховуючи викладене права ОСОБА_7 , як акціонера, не порушені.
При цьому старшим слідчим ОСОБА_10 не враховано та не надано оцінки іншим рішенням господарських судів у справі №8/29, таких як: ухвала Господарського суду Львівської області від 18.12.2014, постанова Львівського апеляційного господарського суду від 09.02.2015, постанова Вищого господарського суду України від 02.04.2015.
Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що старшим слідчим не було виконано надані в порядку ст. 36 КПК України вказівки начальника Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 прокурора ОСОБА_6 від 17.12.2017, а саме: не встановлено та не допитано акціонерів (членів комітету кредиторів), вписаних у протокол комітету кредиторів від 08.02.2012 ВАТ «Львівська макаронна фабрика», а працівниками ВКП Залізничного відділу ГУ Національної поліції у Львівській області не виконано доручення слідчого ОСОБА_10 , а саме: не встановлено та не допитано акціонерів ВАТ «Львівська макаронна фабрика» з приводу законності проведення аукціону по реалізації майна вказаного товариства.
Не було проведено допиту в якості свідка представника покупця арештованого майна - ТОВ «Львівкольормет» ОСОБА_15 .
Не усунуто виявлені під час проведення 17.06.2017 оперативної наради при заступнику начальника управління нагляду у кримінальному провадженні, оформленої протоколом встановлено недоліки досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема:
не допитано акціонерів ВАТ «Львівська макаронна фабрика»;
не проведено тимчасовий доступ до документів щодо відчуження арбітражним керуючим майна ВАТ «Львівська макаронна фабрика».
Старшим слідчим не було виконано надані і порядку ст. 36 КПК України вказівки начальника Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 - прокурора ОСОБА_6 від 10.07.2017, серед яких долучення до матеріалів кримінального провадження належним чином завірених копій рішень комітету кредиторів ВАТ «ЛМФ» щодо реалізації металобрухту та плівки від 08.02.2012 та від 15.03.2012.

Таким чином, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження № 0004386, старший слідчий допустив неповноту досудового розслідування та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 та директора ТОВ «УРЗ» ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження № 0004386, виходив з того, що старшим слідчим виконано усі слідчі дії, спрямовані на встановлення доказів у даному кримінальному провадженні, а тому постанова є правомірною, і старшим слідчим вірно зроблено висновок про відсутність в діяннях арбітражного керуючого ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Однак, слідчий суддя не перевірив і в ухвалі не зазначив, чи відповідає постанова старшого слідчого вимогам закону, при цьому, не звернув уваги на вказані недоліки постанови та прийшов до невірного рішення про відмову в задоволенні скарги на постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження.

При постановленні рішення й вмотивованості своїх висновків, слідчим суддею не дана оцінка всім доводам поданої скарги, що свідчить про незаконність ухвали та невмотивованість судового рішення.

Отже при розгляді скарг ОСОБА_7 та директора ТОВ «УРЗ» ОСОБА_7 слідчим суддею були допущені неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог п.1, п.3 ч.1 ст. 409, п.2 ч.3 ст. 407 КПК України є підставами для скасування судового рішення та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та директора ТОВ «УРЗ» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 січня 2018 року про відмову у задоволенні скарг ОСОБА_7 та директора ТОВ «УРЗ» ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження скасувати.

Постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 14 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження № 0004386скасувати, а матеріали кримінального провадження № 0004386 направити до Залізничного ВП ГУНП у Львівській для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4