В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/903/18

14 серпня 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження №0000186 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, громадянина України, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченогоч.2 ст.240 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 здійснив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Злочин вчинено за таких обставин.

21 липня 2018 року о 17 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідних для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, за допомогою автомобіля марки «ГАЗ 53Б», реєстраційний номер НОМЕР_1 , екскаватора марки «ЕО 2621», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з тракторним причепом марки «2ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , які перебували у його тимчасовому користуванні, з берега річки Манявка, що в с.Маркова Богородчанського району Івано-Франківської області, здійснив видобування та подальше завантаження на кузов піщано-гравійної суміші (гравію), яка відповідно до постанови КМУ від 12.12.1994 року № 827 (із змінами та доповненнями) належить до корисних копалин загальнодержавного значення.
В судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, підтвердив викладені в обвинуваченні обставини та дав показання про те, що він здійснює будівництво власного житлового будинку у с.Маркова. Маючи намір облаштувати вигрібну яму біля власної новобудови, він попросив у свого тестя ОСОБА_5 у тимчасове користування його автомобільмарки «ГАЗ 53Б». З цією ж метою він узяв у користування у своїх сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 екскаватор марки «ЕО 2621»та тракторний причіп марки «2ПТС-4». 21 липня 2018 року близько 17 год. він, маючи у розпорядженні вказану техніку, вирішив також поїхати на річку Манявку, де накопати та привезти гравію, який потрібен для облаштування бетонних стін вигрібної ями. Про свої наміри власників транспортних засобів не повідомляв. Відігнавши спочатку на берег річки автомобіль, він повернувся та приїхав туди ж трактором з причепом. Завантаживши трохи гравію на причіп, він почав вантажити автомобіль. У цей час до нього підійшли працівники поліції, які задокументували факт видобування ним піщано-гравійної суміші.

Щиро розкаюється у тому, що сталося, з самого початку досудового розслідування давав правдиві показання та допомагав слідству, просить суворо його не карати. Погоджується з тим, щоб не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які він не заперечує.
Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого та потерпілих, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оспорювати фактичні обставини справи, які не досліджуються судом, в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує, що обвинувачений не має судимості, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи наявність зазначених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому покарання йому слід обрати у межах санкцій ч.2 ст. 240 КК України у виді штрафу.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Суд також звертає увагу на те, що згідно з вимогами п.1 ч.9 ст.100 КПК України гроші, цінності, та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).
З наявного в матеріалах кримінального провадження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , автомобіль марки «ГАЗ 53Б», реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований за спілкою селян «Вільна Україна», с.Маркова Богородчанського району Івано-Франківської області. Відповідно до довіреності від 10.12.2000 року № 4 право користування цим автомобілем надано ОСОБА_5 .
Крім того, відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 екскаватормарки «ЕО 2621», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 . Також свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_7 , тракторний причіп марки «2ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_7 .
Зважаючи на те, що зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджено, що законні володільці автомобіля, екскаватора та причепа знали або могли знати про їх незаконне використання, суд не вбачає підстав для конфіскації автомобіля, екскаватора та причепа як знарядь злочину, а тому на підставі поданих заяв їх слід повернути власникам та законному володільцю.
Беручи до уваги викладені обставини, суд вважає, що слід також скасувати арешт, накладений на ці транспортні засоби ухвалою слідчого судді від 25.07.2018 року у справі № 338/855/18.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Речові докази : автомобіль марки «ГАЗ 53Б», реєстраційний номер НОМЕР_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 повернути ОСОБА_5 ; екскаватормарки «ЕО 2621», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 повернути ОСОБА_6 ; тракторний причіп марки «2ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_7 повернути ОСОБА_7 ; чотири поліетиленові пакети зі зразками піщано-гравійної суміші, металеву сітку для просіювання піщано-гравійної суміші знищити.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 25.07.2018 року у справі № 338/855/18.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1716,00 грн. витрат за проведення експертизи від 31.07.2018 року № 2-0646/18.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1