Номер провадження 1-кс/643/3454/18
УХВАЛА
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 05.08.2018 близько 03:00 години, біля будинку № 40 по вул. Тюрінській в м. Харкові патрульною поліцією зупинено автомобіль «Опель Вектра», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та під час перевірки документів виявлено підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
05.08.2018 в ході огляду місця події, проведеного по вул. Тюрінській, 40 в м. Харкові вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію і ключі від нього вилучено.
Посилаючись на те, що вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є тимчасово вилученим майном, засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди і може бути використане у кримінальному провадженні як речовий доказ, з метою позбавлення можливості його приховування, пошкодження, знищення, переховування чи відчуження, а також для дослідження в ході криміналістичної експертизи, припинення подальших злочинних дій з використанням вказаних речей слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
До суду слідчий не з`явився, але подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та наполіг на задоволенні клопотання.
Суд, розглянувши клопотання, дійшов наступного: згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданнями арешту, згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КППУ України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту, згідно ч. 2 вказаної статті, є, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, крім іншого, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Пункт 4 ч. 5 ст. 173 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді у разі задоволення клопотання зазначити в ухвалі заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Частина 11 ст. 170 КПК України вказує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Проаналізувавши викладені норми закону, враховуючи кваліфікацію скоєного та санкцію ч. 4 ст. 358 КК України, суд дійшов висновку, що накладення арешту на вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу переслідує, фактично, єдину мету збереження речових доказів.
На підставі викладеного керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -
Клопотання про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на транспортний засіб «Opel Vectra», р.н. НОМЕР_1 з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 , виявлене та вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час огляду місця події 05.08.2018 біля будинку 40 по вул. Тюринській в м. Харкові.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1