Справа № 199/5622/18
В И Р О К
іменем України
07 вересня 2018 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

При секретарі судового засідання ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000823, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
31 березня 2018 року, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 знаходились за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та в приміщенні кухні вживали алкогольні напої. Під час розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті таких, що раптово виникли, неприязних відносин, ОСОБА_7 розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_4 , під час якого у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізовуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_7 , в той же день, 31 березня 2018 року, близько 16 години 05 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , взяв лопату, яка стояла в кутку приміщення кухні, де він перебував у той момент, і, діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_4 , яка в цей час сиділа на дивані. Далі, ОСОБА_7 , стоячи обличчям до ОСОБА_4 , дещо праворуч, тримаючи обома руками лопату, наніс держаком лопати один удар в ліву область обличчя потерпілої, спричинивши їй тяжке тілесне ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину, у вигляді: проникаючого поранення склери лівого ока з рваною раною склери від 9-ти до 2-х годин умовного циферблату годинника, з проривом рогівки, з розвитком в посттравматичному періоді ендофтальміту (гнійного запалення внутрішніх оболонок очного яблука), з приводу чого було проведено оперативне втручання - евісцерація лівого ока (видалення).

Після цього ОСОБА_7 припинив наносити тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 та залишив її на дивані в кімнаті кухні.

ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, та показав, що з ОСОБА_4 вони близько року підтримували фактичні шлюбні відносини без реєстрації шлюбу та проживали в літній кухні в будинку його матері за адресою: АДРЕСА_1 . 31 березня 2018 року близько 16 години вони з ОСОБА_4 були вдома, вживали алкогольні напої, і між ними виник словесний конфлікт з приводу того, що ОСОБА_4 в м. Покровську вкрала в магазині пляшку коньяку і йому довелося залишити там свої документи. Остання його багато разів «підставляла» і це стало останньої краплею. Під час словесної перепалки він взяв лопату, яку його мати поставила в кутку кухні, та замахнувшись, держаком лопати збоку вдарив ОСОБА_4 в голову. Та в цей момент сиділа на дивані і кінець держака потрапив їй в око. Стверджує, що в око він не цілився, хотів просто вдарити в голову, але так випадково вийшло. Коли він потрапив в око, то зразу зрозумів, що спричинив останній тяжке ушкодження, запропонував їй викликати «швидку», але ОСОБА_4 відмовилася. Вона ще декілька днів жила в нього, а потім звернулася в лікарню. Він щиросердно кається у вчиненому та просить при винесенні вироку врахувати, що він проходив службу в зоні АТО.

Крім визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим ОСОБА_7 вони близько року підтримували фактичні шлюбні відносини без реєстрації шлюбу та проживали в літній кухні в будинку матері останнього за адресою: АДРЕСА_1 . 31 березня 2018 року близько 16 години вони були вдома, вживали алкогольні напої, і між ним виник словесний конфлікт. Їй здається, що конфлікт виник з приводу того, що вона чимось образила матір обвинуваченого. Вона сіла на диван і відвернулася в бік від ОСОБА_7 . Коли вона повернула голову, то побачила, як ОСОБА_7 замахується на неї держаком лопати. Після цього обвинувачений вдарив її цим держаком в голову і вона відчула сильний біль. З ока потекла рідина і саме око не відкривалося. Вона ще сподівалася, що все минеться і сказала ОСОБА_7 , щоб той «швидку» не викликав, не хотіла створювати йому проблем. Наступного дня вона зранку зрозуміла, що ушкодження серйозні, оскільки наволочка, голова і руки були крові і вона не могла повернути голову. Після цього вона ще декілька днів була з ОСОБА_7 , вони вживали алкогольні напої, ходили до його друзів, де він розповідав, що вибив їй око лопатою. Коли їй стало зовсім погано, вона звернулася до лікарні і там вже викликали поліцію. ОСОБА_7 їй ніякої допомоги на лікування не надавав. Лопату, якою обвинувачений ї вдарив, мати останнього поставила в кутку для того, щоб вони почистили сніг в дворі. Наполягає на реальному покаранні для обвинуваченого.

За протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10 квітня 2018 року, ОСОБА_4 просить вжити заходів до ОСОБА_7 , який за адресою: АДРЕСА_1 , 31 березня 2018 року близько 16:00 год. наніс тілесні ушкодження.

Згідно протоколу огляду місця події, 10 квітня 2018 року слідчим поліції на підставі письмової заяви власника ОСОБА_8 , оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 . Перед прибудовою літньої кухні була виявлена та вилучена лопата з дерев`яною ручкою. Також на ліжку в прибудові літньої кухні виявлено подушку, на тканинній наволочці якої були сліди речовини бурого кольору, у зв`язку з чим ця наволочка також була вилучена.

Постановами слідчого від 18 липня 2018 року та 27 липня 2018 року вилучені під час огляду місця події наволочка та совкова лопата визнані речовими доказами і долучені до матеріалів кримінального провадження.

На підставі постанови прокурора від 17 липня 2018 року у ОСОБА_4 були відібрані зразки крові для проведення імунологічної експертизи.

За висновком судової імунологічної експертизи № 695/Н від 26 липня 2018 року, в слідах на наволочці (об`єкти №№ 1-4), вилученій з місця події та доставленій на дослідження, встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні крові в слідах об`єктів №№ 2, 3 виявлені антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, а в решті слідів (об`єкти №№ 1, 4) виявлений тільки антиген Н. Одержані результати серологічного дослідження в даних слідах на наволочці не виключають можливості походження крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі від потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Не можна також виключити можливість походження крові і від іншої особи, для крові якої характерні виявлені групові властивості.

У відповідності до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 18 липня 2018 року, потерпіла ОСОБА_4 з чотирьох пред`явлених для впізнання лопат впізнала лопату, вилучену під час огляду місця поліції та зазначила, що це саме та лопата, держаком якої ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту, 23 липня 2018 року ОСОБА_7 показав механізм нанесення держаком лопати удару в область голови ОСОБА_4

23 липня 2018 року потерпіла ОСОБА_4 в присутності судово-медичного експерта показала такий же механізм спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

За довідкою приймального відділення КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня», ОСОБА_4 доставлена до лікарні 04 квітня 2018 року з приводу контузії лівого ока, перенаправлена в офтальмологічну лікарню.

У відповідності до витягу з медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_4 у період з 08 по 10 квітня 2018 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні № 1 КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня» з діагнозом: анофтальм ліворуч (есвірцерація 08 квітня 2018 року з приводу прободіння роговиці, ендофтальміта, наслідку проникаючого поранення склери лівого ока).

За висновком судово-медичної експертизи № 1626е від 05 червня 2018 року, за даними медичної документації та при огляді у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого поранення склери лівого ока з рваною раною склери від 9-ти до 2-х годин умовного циферблату годинника, з проривом рогівки, з розвитком в посттравматичному періоді ендофтальміту (гнійного запалення внутрішніх оболонок очного яблука), з приводу чого було проведено оперативне втручання - евісцерація лівого ока (видалення). За своїм характером виявлене у неї тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що зумовило стійку втрату працездатності не менш ніж на одну третину (не менш 33%), на підставі п. 2.1.6. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6. Виявлене у неї тілесне ушкодження в області лівого ока, не відображає на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким було нанесено, можливо лише вказати, що воно спричинено від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область лівого ока, яким могла бути і рука стиснута в кулак, взута нога або інші предмети з аналогічними властивостями. Локалізація та характер виявленого у неї тілесного ушкодження в області лівого ока, механізм його спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту за її участі. В даному випадку травма призвела до втрати ока, однозначно визначитися про можливість збереження ока за умов своєчасного звернення до медичної установи встановити не можливо. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у неї тілесного ушкодження, вражає не характерним спричинення його при падінні з висоти власного зросту та ударом об тупу тверду поверхню. Конкретно встановити термін отримання тілесного ушкодження не представляється можливим, у зв`язку з пізнім звернення обстеженої за медичною допомогою, однак враховуючи ступінь вираженості вогнищевих змін очного яблука, не виключена можливість отримання тілесного ушкодження і в термін на який вказує обстежена та слідчий в клопотанні. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що воно могло бути спричинено і від 1-ї механічної дії. Враховуючи локалізацію виявленого у неї тілесного ушкодження, можливо вказати, що вона була звернута лівим оком до травмуючого предмету (предметів).

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_7 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Надаючи кримінально-правову оцінку діянням ОСОБА_7 , суд виходить з того, що обвинувачуваний ОСОБА_7 достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав (не міг не передбачати), що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_4 . Водночас, цілеспрямовано наносячи предметом з підвищеними травмуючими властивостями держаком лопати, удар в область голови потерпілої, ОСОБА_7 не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілій. Тобто в даному випадку ОСОБА_7 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди. У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень.

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, тобто тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким, умисним, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, яке потягло за собою непоправні наслідки у вигляді втрати потерпілою лівого ока, відомості про особу обвинуваченого.

Останній до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, має статус учасника бойових дій, перебуває на профілактичному обліку як особа, яка допускає насильство в сім`ї, на обліках і лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , у межах висунутого обвинувачення судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання лише у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

За цих же обставин, з урахуванням позиції потерпілої, яка наполягає на призначенні лише реального покарання, суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили, за відсутності інших клопотань, слід залишити без змін.

Питання щодо подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Речові докази, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанції з порядковими номерами 01118 та 01057): наволочку та совкову лопату знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

07.09.2018