В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегове, Бережанського р-ну, Закарпатської обл., громадянки України, мадярки, з базовою середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 03 серпня 2018 року, близько 09 год. 40 хв., перебувала у підземному переході, за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 4, де попереду себе побачила раніше невідомого ОСОБА_8 у якого через плече висіла сумка, одне з відділень якої було відчинене. Через відкритий відділ сумки, ОСОБА_6 побачила гаманець та в цей момент у неї виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного гаманця.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, з метою власного протиправного збагачення, пересвідчилась у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, ззаду непомітно підійшла до ОСОБА_8 та з відкритого відділення сумки викрала шкіряний гаманець коричневого кольору, в середині якого знаходилось грошові кошти у сумі 700 гривень 00 копійок, 4 долари США, що станом на 03 серпня 2018 становить 108 гривень, банківські картки, свідоцтво про право керування транспортним засобом.
Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 808 грн.
Будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнала повністю, дала покази, підтвердила вище викладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялась у вчиненому.

Вказала, що дійсно, 03 серпня 2018 року, близько 09 год. 40 хв., перебувала у підземному переході, за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 4, де таємно викрала шкіряний гаманець з грошовими коштами, що належали ОСОБА_8 .
Остання виразила готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просила суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують її особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття у вчиненні злочину та вчинення злочину жінкою в стані вагітності.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, стан здоров`я, а саме перебування обвинуваченої на восьмому місяці вагітності, спосіб життя (офіційно не працює, але повідомила суду, що має тимчасові заробітки та працює на ринку, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ); позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченої до вчиненого, а саме наявність у неї розуміння неприйнятності вчинених нею дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; її поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речовий доказ у кримінальному проваджені DVD-R диск з відео особистого обшуку підозрюваної ОСОБА_6 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази у кримінальному проваджені - шкіряний гаманець «BOND», грошові кошти у сумі 700 гривень 00 копійок, 4 долари США, банківські картки, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_8 , які передано на зберігання ОСОБА_8 - залишити у його володінні.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя