ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Фастові кримінальне провадження № 0000264 від 15.03.2018 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Устилуг Володимир Волинського району Волинської області, громадянки України, не є інвалідом, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої,яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення, -

встановив:

З листопада 2017 року ОСОБА_4 проживала в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , разом із співмешканцем ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , таким чином мала вільний доступ до вказаного приміщення у зв`язку із тимчасовим проживанням у ньому.

09.02.2018 року у вечірню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні кімнати вказаного будинку, помітила пакет, що знаходився на тумбі поряд із диваном, розгорнувши вказаний пакет, побачила мобільний телефон «Nokia 5800 Express Music» IMEI: НОМЕР_1 , після чого в неї виник умисел на крадіжку чужого майна, а саме майна, яке належить ОСОБА_5 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 перебуваючи у вищезгаданому будинку та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , у кімнаті будинку, впевнившись, що за її діями не спостерігають сторонні особи, із тумби у кімнаті будинку викрала мобільний телефон марки «Nokia 5800 Express Music» IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 800 грн. 00 коп., який належить потерпілому ОСОБА_5 ..

Після чого, ОСОБА_4 завершуючи свій злочинний умисел, вийшла з приміщення кімнати та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 800 грн. 00 коп..

Таким чином, ОСОБА_4 за вчинення таких умисних дій, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення укладена 30.03.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 , з однієї сторони та підозрюваною ОСОБА_4 , з другої сторони, які дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами угоди узгоджено покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, в підготовчому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення і просила призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В підготовчому засіданні обвинувачена беззастережно визнала себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування судом повідомила, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, просив затвердити угоду про примирення.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , відповідають вимогам КПК та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за яке належить призначити їй узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30.03.2018 року між потепілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000264 від 15.03.2018 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази: сім-карту оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфсел», передану під розписку ОСОБА_4 залишити у її власності.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6 та 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7