Справа №127/7272/18
Провадження №1-кп/127/329/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника

ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Вінницької міської ради: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, працюючого без офіційного оформлення трудових відносин, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 16.06.2017 року органом 0512, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину передбаченому ч.1 ст. 185 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003071 від 23.06.2017 року,

ВСТАНОВИВ :

22 червня 2017 року, в період часу з 20:45 години до 21:00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля входу у ТРЦ «Скай парк», що по вулиці М. Оводова, 51А в м. Вінниці, умисно, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, розірвавши руками кріплення замка, яким велосипед був пристебнутий до металевого паркану, зліва від входу до ТРЦ «Скай парк», викрав велосипед, марки «Ardis», чорного кольору, який належав ОСОБА_8 , вартістю згідно висновку експерта №1336/18-21 від 26.02.2018 року 1944, 00 гривень. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1944,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: він ввечері 22 червня 2017 року проходячи біля ТРЦ «Скай парк» у м. Вінниці він помітив велосипед та вирішив його викрасти, для чого розірвав трос, яким велосипед був пристебнутий до паркану та забрав велосипед. Вдома він пофарбував велосипед та виставив оголошення про його продаж на сайті «ОЛХ», після чого до нього додому приїхав власник велосипеда разом з працівниками поліції, які викликали його матір та він видав викрадене.
Просив звільнити його від призначеного судом покарання, застосувавши до нього акт амністії як до особи, яка вчинила злочин будучи неповнолітньою.

Допитана в судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_4 являється їй сином, на даний час є повнолітнім, однак вчинив злочин будучи неповнолітнім. ОСОБА_4 виховувався в повній сім`ї, проживає з нею і батьком, має старших братів, які проживають окремо. Батько ОСОБА_4 працює художником, вона працює час від часу, син забезпечений усім необхідним для життя та навчання, має власний велосипед. ОСОБА_4 спокійний, гарно навчається, допомагає батькам по господарству, на даний час має тимчасовий підробіток, переживає та шкодує про вчинення злочину, тому просила його суворо не карати.

Не заперечувала щодо застосування до ОСОБА_4 акту амністію.

Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_7 вказала, що обвинувачений на обліку у службі у справах дітей як особа, яка опинилася в складних життєвих обставинах, не стояв, звернень до служби з приводу неналежного виконання батьками ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків не надходило, при призначенні покарання просила врахувати, що обвинувачений вчинив злочин будучи неповнолітнім, не заперечувала щодо застосування до обвинуваченого п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»,

Проаналізувавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину у вчинені інкримінованого злочину визнав, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведено повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення до реєстру відомостей за №0003071 від 23.06.2017 року по факту вчинення 22.06.2017 року злочину - крадіжки велосипеда, належного ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 42); протоколу прийняття заяви про злочин від 22.06.2017 року від ОСОБА_8 , відповідно до якої останній просила прийняти міри до невідомої особи, яка 22.06.2017 року вчинила крадіжку його велосипеда марки «Ardis», чорного кольору, біля ТРЦ «Скай парк» у м. Вінниці (т.1 а.с. 43); висновку судово-товарознавчої експертизи №1336/18-21 від 26.02.2018 року, відповідно до якої встановлено, що ринкова вартість велосипеда торгової марки «Ardis», з урахуванням зносу, станом на 22.06.2017 року могла складати 1944,00 гривень (т.1 а.с. 44-47); даними постанови слідчого від 22.02.2018 року про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003071 велосипеда марки «Ardis», чорного кольору (т.1 а.с. 49), суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні злочину.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 який являється раніше не судимим ( т.1 а.с. 55), на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває ( т.1 а.с. 54-57), позитивно характеризується за місцем проживання та навчання (т.1 а.с. 59, 61).
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає повне визнання ним своєї вини та щире каяття, а також вчинення ним злочину будучи неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, суд, враховуючи досудову доповідь органу пробації про неповнолітнього обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінено як «низький» (т. а.с. 35-39), приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів в майбутньому, враховуючи що обвинувачений на даний час працює, слід призначити у виді штрафу в розмірі, визначеному в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з тим, захисником ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 було заявлене клопотання, згідно якого сторона захисту просила звільнити обвинуваченого від відбування кримінального покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році, оскільки він вчинив злочин у віці до 18 років. Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_4 просить застосувати до нього Закон України Про амністію у 2016 році, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_4 та звільнити його від відбування призначеного за цим вироком кримінального покарання у зв`язку із застосуванням акту амністії.

Також, відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведення криміналістичних досліджень, оскільки їхнє проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. «а» ст. 1 Законом України Про амністію у 2016 році, ст. ст. 50, 65-67 КК України, ст. ст. 100,124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу на підставі п. «а» ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 143,00 гривен 40 копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження за висновок судово-товарознавчої експертизи №1336/18-21 від 26.02.2018 року.
Речовий доказ в кримінальному провадженні велосипед марки «Ardis», чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 (т.1 а.с. 48), після набрання вироком законної сили залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: