Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2560/18
Провадження № 1-кс/572/830/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сарни клопотання про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000940 ,-

ВСТАНОВИВ

Прокурор Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на кругляк породи дуб необрізаний в кількості приблизно 15м.куб., власником якого є ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

Зазначене майно залучено у якості речових доказів по справі постановою слідчого СВ Сарненського РВ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 03.09.2018р.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 04 вересня 2018 року на вказане майно було накладено арешт.

Сторони провадження в судове засідання не зявились, надали письмові заяви що розгляду клопотання у їх відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши надані суду матеріали, що підтверджують законність походження майна ( товаро-транспортні накладні, відомості про вантах, перелік деревини, письмові пояснення щодо допущеної помилки в реєстраційному номері транспортного засобу при складанні товаро-транспортної накладної), слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про скасування раніше накладеного арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на кругляк породи дуб необрізаний в кількості приблизно 15м.куб., власником якого є ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя