АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1078/18 Справа № 336/6153/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
05 травня 2018 року м. Дніпро

Суддя судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2018 року щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-
встановив:
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ,ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання.
03 травня 2018 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали провадження разом з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 , в якій він просить застосувати до нього вимоги ст. 66 КК України та перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України на більш м`яку статтю.
Вивчивши апеляційну скаргу приходжу до висновку про те, що вона не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст. 396 КПК України законодавець передбачив вимоги до апеляційної скарги, у тому числі необхідність зазначення вимог особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Крім того, в апеляційній скарзі повинно викладатися конкретне прохання особи, що подає апеляційну скаргу, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити, на підставі вимог ст. 407 КПК України.
Як вбачається з апеляційної скарги обвинуваченого, він просить застосувати до нього вимоги ст.66 КК України та перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України на більш м`яку статтю, однак не зазначає в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість вироку суду щодо нього, свої вимоги щодо вироку, та яке саме рішення необхідно прийняти суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду його апеляційної скарги.
Зазначені недоліки апеляційної скарги є перешкодою для прийняття апеляційної скарги до розгляду апеляційною інстанцією.
Виходячи з того, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 не відповідає вимогам п. 4 ч.2 ст. 396 КПК України, вона підлягає у відповідності до вимог ст. 399 ч. 1 КПК України залишенню без руху, з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків його апеляційної скарги протягом трьох днів з дня отримання ним копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Роз`яснити апелянту, що відповідно до ст. 399 ч. 7 КПК України залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч.2 ст. 396, ст. 399 ч. 1 КПК України, п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів -

постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2018 року щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - залишити без руху.
Надати апелянту строк протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду для усунення недоліків апеляційної скарги вказаних в ухвалі апеляційного суду, а саме - зазначати вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.
В разі не виконання ухвали та не усунення недоліків в наданий апелянту строк апеляційна скарга буде повернута як неподана.
Суддя ОСОБА_2