Ухвала
Іменем України

27 квітня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-5805 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 та ухвалу судді Апеляційного суду Житомирської області від 26 січня 2018 року про повернення апеляційної скарги,
встановила:
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2017 року відмовлено ОСОБА_5 у визнанні її цивільним позивачем та відмовлено у прийнятті заявленого нею цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000410 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Вироком того ж місцевого суду від 23 листопада 2017 року затверджено угоду про визнання винуватості укладену 19 вересня 2017 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000410 за ч. 5 ст. 191 КК України.

Не погодившись з вказаними судовими рішеннями адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подала апеляційні скарги, в яких просила судові рішення скасувати.

Ухвалою судді Апеляційного суду Житомирської області від 26 січня 2018 року апеляційні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2017 року та на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2017 року про відмову ОСОБА_5 у визнанні її цивільним позивачем та відмову у прийнятті заявленого нею цивільного позову у кримінальному провадженні, - повернуто на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що судами істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а також вказує, що судом зроблено передчасний висновок про те, що ОСОБА_5 не є особою, яка має право подавати апеляційну скаргу на вирок ухвалений в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 424 КПК України в касаційному порядку може бути оскаржений вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2017 року на підставі угоди про визнання винуватості касаційному оскарженню не підлягає, оскільки він в апеляційному суді не переглядався.

Що стосується доводів касаційної скарги на ухвалу судді апеляційного суду про повернення апеляційних скарг, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 393 КПК України передбачено вичерпний перелік осіб, які мають право на апеляційне оскарження, при цьому згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач повертає апеляційну скаргу, якщо вона подана особою, яка не має такого права.
Разом з цим, ч. 4 ст. 394 КПК України визначено вичерпний перелік осіб, які можуть оскаржити вирок на підставі угоди про визнання винуватості, та підстави для такого оскарження. Таке право надане обвинуваченому, його захиснику, законному представнику та прокурору. Інші особи не мають права на апеляційне оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

Суд апеляційної суду, врахувавши вказані вимоги закону зазначив, про те, що дані про спричинення ОСОБА_5 матеріальної шкоди від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , в обвинувальному акті відсутні, а тому суддя апеляційного суду дійшов правильного висновку, що вказаний апелянт не є особою, яка має право на апеляційне оскарження вироку щодо ОСОБА_6 , та повернув апеляційні скарги на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Разом з цим, в ухвалі судді апеляційного суду вказано, що потерпілим та цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні є компанія "Delta Capital S.A." (Швейцарська Конфедерація), якій кримінальним правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2 545 352,16 грн.

За таких обставин, доводи адвоката ОСОБА_4 щодо порушення апеляційним судом вимог КПК України та недотримання загальних засад кримінального провадження, є безпідставними.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає, що суддя апеляційного суду повертаючи апеляційні скарги адвоката ОСОБА_4 діяв відповідно до вимог процесуального закону, а тому не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за її касаційною скаргою слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 та ухвалу судді Апеляційного суду Житомирської області від 26 січня 2018 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3