Справа № 161/5386/18
Провадження № 1-кп/161/596/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 12 вересня 2018 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 0005824 від 19.12.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.286 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 18.12.2017 року, близько 22:00 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Карпенка-Карого в напрямку вул. Дубнівської в м. Луцьку, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою і відповідно не зреагував на її зміну, чим порушив п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, при виникненні небезпеки для руху, яку об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, чим порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_4 , не зменшив швидкість, не зупинився та допустив наїзд на останнього, який перетинав проїзну частину дороги зліва на право відносно напрямку руху транспортного засобу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта Волинського обласного бюро судово-медичних експертиз № 246 від 22.03.2018 року, отримав тілесні ушкодження: важка відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток склепіння (лобна кістка, верхня стінка орбіти, лобний синус) та основи черепа із забоєм головного мозку важкого ступеня в лобних долях справа та подальшим формуванням субдуральної гідроми зліва, травматичним субарахноідальним крововиливом, пневмоцефалією справа та гематосинуситом, посттравматичний парез окорухового нерва справа та гематосинуситом, посттравматичний парез грудної клітки у вигляді перелому 3-10 ребер справа (подвійного перелому 4-7 ребер справа), забоєм нижньої долі правої легені з гемо-пневмотораксом справа, пошкодженням перикарду та забоєм серця, закритий перелом правої долі ключиці, закрита травма живота у вигляді травматичного розриву правої долі печінки, правого купола діафрагми з внутрішньочеревною кровотечею, забій правої нирки, за очеревинна гематома справа, рана у лобній ділянці голови справа, пара орбітальна гематома навколо правого ока, множинні садна в ділянці обличчя, волосистої ділянки голови, обох кистей та обох колінних суглобів, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало порушення обвинуваченим ОСОБА_6 вимог п.п.2.3 (б), 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений в обвинувальному акті злочин. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 , який підтвердив факт наїзду на нього обвинуваченим ОСОБА_6 , при обставинах та наслідках, що настали, як зазначено в обвинувальному акті. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просив суд суворо не карати ОСОБА_6 ..

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми необережними діями, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується те, що останній раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання за яким характеризується виключно з позитивної сторони, потерпілий будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та просив суд суворо не карати ОСОБА_6 , поряд з цим, останній зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити в межах санкції ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, при цьому на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання із встановленням іспитового строку, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Речові докази в даному кримінальному провадженні, слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, а судові витрати покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим центром пробації;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого центру пробації;
- повідомляти уповноважений центр пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути із ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати в розмірі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень витрат за інженерно-транспортної експертизи.

Речовий доказ автомобіль марки «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , згідно письмової розписки залишити останньому за належністю.

Речовий доказ носій лазерного зчитування інформації типу DVD+R Verbation, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: