Справа № 474/596/18
Провадження № 1-кп/474/60/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.09.18 року Врадіївський районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Врадіївка клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 07.01.2018 року відносно неповнолітнього:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтинськ, Карагандинської області, республіки Казахстан, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , учня 9 класу Врадіївської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3,-
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
з участю сторін та інших осіб які беруть участь у кримінальному провадженні:
прокурора ОСОБА_4 ;
особи щодо якої ставиться питання про застосування заходів виховного характеру ОСОБА_3 ;
законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 ;
захисника - ОСОБА_6 ;
законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_7 ;
представника служби у справах дітей Врадіївської РДА ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
05.07.2018 року до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи неповнолітнім (15 років), вчинив суспільно - небезпечне діяння за таких обставин: 06.01.2018 року близько о 21 год., він рухаючись по вул. Магістральна, смт. Врадіївка разом з ОСОБА_9 , умисно, на грунті не приязних відносин, що виникли раптово, тримаючи у лівій руці дерев`яну музичну колонку наніс нею один удар в область правої скроневої частини голови неповнолітнього ОСОБА_9 , в результаті чого потерпілому було спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої скроневої частини голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
У діях малолітнього ОСОБА_3 , вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, однак повідомлення про підозру йому не оголошувалося у зв`язку з тим, що він не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , як особі, яка виявила бажання здійснювати нагляд за ним, строком на 1 рік..
В судовому засіданні малолітній ОСОБА_3 , просив передати його на поруки ОСОБА_5 , яка вже пояснила йому, що він вчинив неправильно, що він тепер також усвідомлює.
Законний представник малолітнього ОСОБА_5 , не заперечила проти встановлення щодо її сина ОСОБА_3 , обмежень запропонованих прокурором.
Захисник ОСОБА_6 , не заперечила проти задоволення клопотання.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення малолітнього ОСОБА_3 , його законного представника, захисника, законного представника неповнолітнього потерпілого, враховуючи думку прокурора, який просить задовольнити клопотання, думку представника служби у справах дітей, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення виходячи з наступного.
За ст.498 КПК України кримінальне провадження про застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Згідно з п.п.1-3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді: застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, передачі неповнолітнього під нагляд окремих громадян, на їх прохання.
Частиною 3 статті 105 КК України, передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, та що їх тривалість встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру»передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.
Відповідно до частини 1статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:
- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97 КК України;
- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України);
- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.
Суд ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.
До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.
Дії неповнолітнього ОСОБА_3 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Судом встановлено, що на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, згідно ст. 22 КК України, він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Вчинення ним суспільно-небезпечного діяння підтверджується поясненнями самого неповнолітнього ОСОБА_3 , показанням неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , які підтвердили обставини щодо нанесення останньому тілесних ушкоджень, зазначених у клопотанні, письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні, зокрема:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.01.2018 р., витягом з кримінального провадження №0000012 від 07.01.2018 р. про внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_9 , щодо нанесення йому 06.01.2018 р. біля 21 год. ОСОБА_10 одного удару деревяною музичною колонкою в область правої частини голови та спричинення тілесних ушкоджень, попередня кваліфікація дій за ч.1 ст. 125 КК України;

постановою про призначення судово - медичної експертизи від 07.01.2018 р. та висновком експерта №19 від 10.07.2018 р., згідно якого у ОСОБА_11 , виявлено тілесне ушкодження у вигляді: забійної рани правої скроневої частини голови, яке могло утворитися 06.01.2018 р. від дії тупого твердого предмету та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень;
постановою про призначення комплексної судово психологічно- психіатричної експертизи від 12.03.2018 р. та висновком експерта №154 від 22.05.2018 р., згідно якої ОСОБА_3 , на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння і на момент проведення експертизи страждав і страждає - психічним розладом - органічним розладом особистості в наслідок раннього пошкодження головного мозку. Ступінь виразності психічних порушень така, що на момент вчинення ним суспільно- небезпечного діяння він мав можливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Рівень інтелектуального розвитку дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій, передбачати їх наслідки та керувати ними, однак на момент скоєння правопорушення він знаходився в стані вираженого емоційного збудження з гострим переживанням образи, гніву, який супроводжувався вираженим зниженням інтелектуального контролю, прогностичних здібностей, обмежував його можливості в довільній регуляції дій, справив значний вплив на його поведінку в ситуації правопорушення.
характеристикою від 11.01.2018 р., довідкою про склад сім`ї № 231 від 11.01.2018 р., вимогою про судимість № 06012018/48012, довідкою ЦРЛ № 33 від 11.01.2018 р., довідкою ЦРЛ №134 від 11.01.2018 р., характеристикою з місця навчання, актом обстеження від 11.01.2018 р., відповідно до яких ОСОБА_3 , раніше не судимий, по місцю навчання та проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога у службі в справах дітей, відділу превенції не перебуває.

Заявою ОСОБА_5 від 23.07.2018 р. з проханням про передачу неповнолітнього ОСОБА_3 , їй на поруки.
Отже, клопотання обґрунтоване належними та допустими доказами.
Враховуючи обставини провадження, те, що ОСОБА_3 , на даний час навчається в загальноосвітній школі, посередньо характеризується по місцю навчання, дані про сім`ю, умови життя, виховання, ставлення неповнолітнього до вчиненого, рівень його розвитку, думку представників служби у справах дітей та представника уповноважено підрозділу поліції з превентивної діяльності, суд вважає, що до останнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: застереження, передачі неповнолітнього під нагляд матері, на її ж прохання.
Керуючись ст.22, ст.97, ст. 105 КК України, ст.ст. 369-372,376,392-395,498,500,501 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про застосування заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру, що передбачені п.п. 1, 3 ч.2 ст. 105 КК України, у вигляді:
1) застереження;
2) передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особі, яка виявила бажання здійснювати нагляд за ним, строком на 1 рік..
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Справа № 474/596/18
Провадження № 1-кп/474/60/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(вступна та резолютивна частини)

26.09.18 року Врадіївський районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Врадіївка клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 07.01.2018 року відносно неповнолітнього:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтинськ, Карагандинської області, республіки Казахстан, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , учня 9 класу Врадіївської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3,-
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
з участю сторін та інших осіб які беруть участь у кримінальному провадженні:
прокурора ОСОБА_4 ;
особи щодо якої ставиться питання про застосування заходів виховного характеру ОСОБА_3 ;
законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 ;
захисника - ОСОБА_6 ;
законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_7 ;
представника служби у справах дітей Врадіївської РДА ОСОБА_8
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про застосування заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру, що передбачені п.п. 1, 3 ч.2 ст. 105 КК України, у вигляді:
1) застереження;
2) передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особі, яка виявила бажання здійснювати нагляд за ним, строком на 1 рік..
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1