Справа № 282/620/18
Провадження № 1-кп/282/98/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000099 від 12.04.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого різноробочим в ПП " ОСОБА_6 ", раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Любарського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року ОСОБА_4 , зобов`язано сплачувати грошові кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 200 грн. 00 коп., щомісячно до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, всупереч рішенню Любарського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року, обвинувачений, злісно ухиляється від сплати аліментів встановлених рішенням суду.

Так, будучи офіційно попередженим державним виконавцем Любарського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, знаючи свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 жодних заходів щодо їх сплати не вчиняв.

Являючись дієздатним, будучи працездатною особою заходів до офіційного працевлаштування не вживав, на обліку в Любарському районному центрі зайнятості не перебував та не перебуває, на обліку в управлінні Пенсійного фонду України не перебуває.

Крім цього, маючи щомісячний дохід від тимчасових заробітків, аліменти в добровільному порядку не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини взагалі не вживав та допустив заборгованість по сплаті аліментів на користь потерпілої на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на суму 4400,00 грн.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, визнав повністю та вказав, що у вчиненому щиро розкаюється, заборгованість по аліментних платежах погасив після направлення обвинувального акту до суду. Також пояснив, що аліменти не платив, оскільки не мав роботи. На даний час працює та аліменти сплачує вчасно. Про наслідки ухилення від сплати аліментів був попереджений, знав, що за це може настати кримінальна відповідальність.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений аліменти на утримання сина не сплачував, однак після направлення обвинувального акту до суду сплатив заборгованість по вказаних платежах. При призначенні покарання обвинуваченому підтримала думку прокурора.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка згідно ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому - судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст.164 КК України, також суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, добре характеризується за місцем проживання, а також його чистосердечне каяття,

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих, особу винного, думку потерпілої, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368 - 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання за цим Законом у виді громадських робіт строком 90 (дев`яносто) годин.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.2 ст.394 КПК України до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1