справа № 208/5488/18
№ провадження 1-кп/208/542/18
ВИРОК
Іменем України

13 вересня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000147 від 19.01.2017 року і угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянином України, українцем, маючим середню спеціальну освіту, не працюючим, не одруженим, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим, обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000147 від 19.01.2017 року та угоди про визнання винуватості від 09.08.2018 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах:
ОСОБА_4 , на початку липня 2018 року, перебуваючи в районі площі Визволителів в м. Кам`янське, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - «канабісу», усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 року, у невстановленого в ході досудового розслідування чоловіка незаконно придбав невстановлену в ході досудового розслідування кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «канабіс». Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, ОСОБА_4 , здійснив переміщення при собі невстановленої в ході досудового розслідування кількості особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» до місця свого мешкання, а саме до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де почав його незаконно зберігати для особистого вживання, без мети збуту до моменту проведення санкціонованого обшуку.
24.07.2018 року, у період часу з 16.11 год. до 16.34 год., співробітниками Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.07.2018 року, проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: поліетиленовий згорток, в якому перебувала речовина рослинного походження зеленого кольору масою 20,739 г., в подрібненому стані.
Висновком судово-хімічної експертизи №1/8.6/2745 від 01.08.2018 встановлено, що подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 20,739 г., вилучена 24.07.2018 в ході обшуку по АДРЕСА_2 , відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Речовина масою 20,739 г. є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 18,383 г., який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.
09 серпня 2018 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000147 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому проваджені ОСОБА_4 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди:
Сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні та сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.
Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , матеріальна шкода не заподіяна.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, а обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено. Враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: повне визнання вини, щире каяття, позитивну характеристику з місця постійного мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.
Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.
Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку.
Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.
Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням йому вказаного в угоді покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи відсутність потерпілого, завдання кримінальним правопорушенням шкоди лише державним та суспільним інтересам, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_4 має позитивну характеристику з місця постійного мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, а тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 09.08.2018 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 858 гривень витрат, пов`язаних з проведенням експертизи № 1/8.6/2745 від 01.08.2018 року.
Речовий доказ, а саме речовину рослинного походження масою 20, 739 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 18, 383 г знищити.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1