УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Веселинівського району, с. Кудрявцевки, громадянина України, не працюючого, не одруженого, учня 10 класу, без постійного місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у кримінальному провадженні №0006542 від 20.09.2018 року за ч.2 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього

підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на наступне.

В клопотанні указано, що 20.09.2018 року приблизно о 5 годині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебували в сквері, розташованому між будинками №8, та АДРЕСА_2 , підшукуючи осіб, майном яких можливо заволодіти.

У клопотанні зазначено, що помітивши у вказаному сквері раніше незнайомих їм громадян Туреччини ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 вони вирішили заволодіти наявним при них цінним майном, розуміючи, що досягнення своєї мети на заволодіння чужим майном, враховуючи кількість і фізичний стан потерпілих, можливо лише шляхом застосування до них насильства з метою отримання доступу до майна.

Як вбачається, із клопотання, діючи із указаною метою з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 раптово напали на потерпілих ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , та з метою отримання можливості обшукати їх, тобто отримати доступ до наявного при них майна, спільно стали наносити їм численні удари кулаками в область обличчя, голови та тулубу ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 .

Як зазначено, у клопотанні, ОСОБА_10 став чинити опір нападникам, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 діючи спільно, з метою подолання його опору та отримання доступу до майна, зіштовхнули потерпілого з підвищення на якому він знаходився, внаслідок чого потерпілий впав з висоти приблизно 2.5 метри на землю, внаслідок чого втратив свідомість і отримав тілесні ушкодженні у вигляді перелому правої ноги, тобто застосували до потерпілого насильство, яке є небезпечним для його здоров`я в момент нападу.

Із клопотання вбачається, що отримавши в наслідок застосованого насильства доступ до майна потерпілих, в результаті вказаних спільних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_9 заволоділи коштами ОСОБА_10 у сумі 10780 гривень, та мобільним телефоном «Айфон 8+» в корпусі червоного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 35000 гривень, а також належним ОСОБА_11 мобільним телефоном «Айфон 6S», в корпусі сірого кольору з сім-карткою НОМЕР_2 вартістю 9 800 гривень.

В клопотанні зазначено, що заволодівши внаслідок нападу вказаним майном потерпілих на загальну суму 55 580 гривень, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_9 покинули місце вчинення нападу, розпорядившись вказаним чужим майном на власний розсуд згідно спільних домовленостей.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, вказаних у клопотанні.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання з підстав, вказаних у клопотанні.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив обрати домашній арешт.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_7 погодився із думкою захисника, та просив обрати цьому підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому провадженні допитана у якості свідка мати підозрюваного - ОСОБА_12 пояснила, що у неї на утриманні 6 дітей, та її неповнолітній син ОСОБА_4 постійно проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , та вона забезпечить його явку до слідчого за вимогою.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив не утримувати його під вартою.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Кримінальне провадження, щодо неповнолітніх в Україні здійснюється у відповідності до Конституції України, КК України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 р. (ст.9), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ст. 5), Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення правосуддя, щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року («Пекінських правил»), з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочину чи його припинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 37 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН у 1989 р., і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 р. «Держави-учасниці забезпечують, щоб: жодна дитина не була позбавлена волі незаконним або свавільним чином. Арешт, затримання чи тюремне ув`язнення дитини здійснюються згідно з законом та використовуються лише як крайній захід і протягом якомога більш короткого відповідного періоду часу». Міжнародний пакт про громадянські і політичні права 1966 р. (ст. 9 Пакту) та Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ст. 5 Конвенції) зазначають на необхідності застосування, щодо неповнолітніх особливих правил, які відповідають їх віку і правовому статусу. Відповідно до Мінімальний стандартних правил ООН, що стосуються відправлення правосуддя, щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року («Пекінські правила») тримання неповнолітніх під вартою до суду застосовується лише як крайній захід і протягом найкоротшого періоду часу. Тримання під вартою до суду по можливості замінюється іншими альтернативними заходами, такими як постійний нагляд, активна виховна робота або поміщення в сім`ю або виховний заклад чи будинок (ст. 13).

Згідно ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Згідно витягу з кримінального провадження №0006542 від 20.09.2018 року, вчинене діяння, за яким відкрито кримінальне провадження за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 ККУкраїни.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 був затриманий о 19 годині 30 хвилин 24.09.2018 року.

25.09.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. 27.09.2018 року підозрюваний ОСОБА_4 у строки встановлені ст.211 КПК України був доставлений до Приморського районного суду м. Одеси для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Як вбачається, із наданих слідчому судді оригіналів матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, що підтверджується, а саме:

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 25.09.2018 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 25.09.2018 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.09.2018 року,

- протоколом огляду предмета мобільного телефона марки «Айфон 6S» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , який було добровільно видано свідком ОСОБА_13 від 25.09.2018 року,

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, в ході якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.09.2018 року,

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, в ході якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.09.2018 року.
Слідчий суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 , та слідчим ОСОБА_3 було доведено, що є наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, так як підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування, чим негативно вплинути повному, об`єктивному, всебічному та неупередженому досудовому розслідуванню, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення у судовому засіданні прокурором та слідчим не був доведений, так як підозрюваний ОСОБА_4 раніше не був засуджений.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором ОСОБА_5 , та слідчим ОСОБА_3 ,під час розгляду клопотання, не надано докази, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час досудового розгляду ризикам.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, на підставі вище зазначеного та наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені, під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку що надані докази, які є достатніми про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки зазначений підозрюваний є неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем проживання, навчається у ЗОШ I-III ступенів, раніше не судимий, та у нього є постійне місце проживання. Керуючись ст.ст. 132, 176- 178, 181, 182, 185, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України (2012 р.),-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання слідчому СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0006542 від 20.09.2018 року за ч.2 ст.187 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 57 (п`ятдесят сім) днів, заборонивши підозрюваному залишати житло у період з 22.00 год. до 07.00 години ранку наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти строком на 57 (п`ятдесят сім) днів на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із смт. Токарівки, Веселинівського району, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,
5) утримуватися від спілкування із свідками, та потерпілими у цьому кримінальному провадженні, поза межами проведення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді; 6) носити електронний засіб контролю.
Підозрюваного ОСОБА_4 звільнити з - під варти у залі суду.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 57 (п`ятдесят сім) днів. Строк дії ухвали обчислюється з 27.09.2018 року, та припиняє свою дію 23.11.2018 р. Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

27.09.2018