Справа № 343/1503/18
Провадження № 11-сс/779/283/2018
Категорія ст. 170 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2018 року про накладення арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити в задоволенні клопотання слідчого про поновлення строку на звернення до суду, а також відмовити слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Посилається на те, що слідчий, визнавши тимчасово вилучені речі речовими доказами, не маючи відповідної ухвали про арешт майна, не звернувшись з відповідним клопотанням, безпідставно утримував тимчасово вилучені речі, тому в порядку ст. 303 КПК України було подано скаргу. Вважає, що слідчий суддя безпідставно поновив слідчому строк для подачі клопотання про арешт майна. Посилається на те, що слідчий особисто не займався вирішенням питання щодо доставки завантаженої продукції та не забезпечував доставку транспортного засобу до Долинського ВП, автомобіль та причіп оглядались одноразово та виключно на місці зупинки. Зазначає, що слідчий суддя не надав значення тому, що слідчий наступного дня після добового чергування мав вихідний (14 серпня 2018 року), а вийшовши на роботу 15 серпня 2018 року теж не підготував клопотання про накладення арешту чи надання тимчасового доступу, а отримавши заяву про повернення майна відмовив, мотивуючи тим, що готуватиме клопотання про накладення арешту. Вказує, що слідчий суддя жодним чином не мотивував, чому саме необхідно накласти арешт на відповідний автомобіль та зберігати його на території господарського двору відділення поліції і в чому саме полягала неможливість визначити інші способи зберігання, втому числі шляхом передачі власнику на відповідальне зберігання, і як саме зможе власник утруднити чи унеможливити досягнення мети слідства та встановлення істини, якщо транспортний засіб буде обтяжений арештом, описаний, сфотографований та переданий під розписку власнику. Посилається на те, що слідчий суддя не дав оцінки тому, чи арешт майна буде співмірним з негативними наслідками для власника та володільців цього майна та чи спосіб зберігання не завдасть шкоди майну, ким здійснюватиметься охорона даного майна та ким саме буде забезпечуватись схоронність слідів злочинів.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2018 року: клопотання слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 задоволено частково; поновлено процесуальний строк слідчому СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 на звернення до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000493 від 14 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, визнавши причини його пропуску поважними; накладено арешт на автомобіль «Renault Premium» (спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е), білого кольору, 2001 р.в., р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_1 , який постановлено зберігати на території господарського двору Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що в м. Долина, вул. Яворницького, 8, та на свідоцтво про реєстрацію автомобіля р.н. НОМЕР_1 , - НОМЕР_2 , яке зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000493 від 14 серпня 2018 року; відмовлено у задоволенні клопотання щодо накладення арешту на бортовий причіп «Pakton 3139D», сірого кольору, 1992 р.в., р.н. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_12 , жителю АДРЕСА_2 , та свідоцтво про реєстрацію бортового причіпа «Pakton 3139D», р.н. НОМЕР_3 , - НОМЕР_4 .

При прийнятті рішення слідчий суддя виходив з того, що огляд місця події та вилучення транспортних засобів проводилися 13 серпня 2018 року після 21.00 год. У цей час причіп був навантажений лісопродукцією. 14 серпня 2018 року необхідно було вирішити питання щодо вказаної продукції. Оскільки було встановлено відсутність підстав для її утримання, тому вживалися заходи для доставки її до місця призначення. Крім того, слід було детально оглянути та вирішити питання про визнання цього майна речовими доказами, його приналежності до предмету злочину, що здійснювалося уже після повернення автомобіля до відділення поліції. Таким чином, слідчий суддя дійшов до переконання про необхідність поновлення процесуального строку слідчому СВ на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події. Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на бортовий причіп «Pakton3139D», сірого кольору, 1992 р.в., р.н. НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію бортового причіпа «Pakton3139D», р.н. НОМЕР_3 ,- НОМЕР_4 є необґрунтованим, слідчим не доведено, що вказане майно та документи можуть містити на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР, а їх арешт буде співмірним з негативними наслідками для власника та володільців цього майна,а тому в задоволенні клопотання в цій частині необхідно відмовити. Щодо накладення арешту на автомобіль «Renault Premium» (спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е), білого кольору, 2001 р.в., р.н. НОМЕР_1 , зі зберіганням його на території господарського двору Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, та на свідоцтво про реєстрацію цього автомобіля зі збереженням при матеріалах кримінального провадження № 0000493 від 14 серпня 2018 року, слідчий суддя дійшов наступних висновків. Відомості щодо розбіжностей ідентифікаційного номера вказаного майна з його правовстановлюючим документом внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Це майно та документ визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, містять інформацію, яка є предметом злочину, а тому з метою досягнення дієвості цього провадження, належного його розслідування, встановлення дійсних обставин вчинення можливого злочину, а також для збереження речових доказів, позбавлення можливості їх відчуження, запобігання їх зникненню, втраті, або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, є необхідність у накладенні арешту на майно з подальшим його зберіганням у спосіб, вказаний у клопотанні, оскільки інші способи зберігання, в тому числі шляхом передачі власнику, можуть утруднити чи унеможливити досягнення мети слідства та встановлення істини.

Представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надходило.

З урахуванням викладеного, а також того, що відповідно до норм діючого кримінального процесуального законодавства явка апелянта не є обов`язковою та не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне розглянути апеляційну скаргу у відсутність представника ОСОБА_7 .

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечував з приводу поданої апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_7 вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції безпідставно поновив слідчому процесуальний строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна і наклав арешт на автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя обґрунтовано поновив слідчому просувальний строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, оскільки наведені у клопотанні обставини та його пояснення, давали достатні підстави для висновку про поважність причин пропуску такого строку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на автомобіль з тих підстав, що він є речовим доказам в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Так, постановою слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в області ОСОБА_11 від 14 серпня 2018 року автомобіль «Renault Premium» (спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е), білого кольору, 2001 р.в., р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000493 від 14 серпня 2018 року та постановлено зберігати на території господарського двору Долинського ВП, що в м. Долина, вул. Яворницького, 8, та відповідно, на свідоцтво про реєстрацію автомобіля р.н. НОМЕР_1 , - НОМЕР_2 , яке постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Представник ОСОБА_7 не наводить жодних заперечень з приводу того, що транспортний засіб відповідає вимогам ст. 98 КПК України як речовий доказ правопорушення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З огляду на наведені слідчим та встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи положення ч. 1 ст. 98 КПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що транспортний засіб є речовим доказом, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також, як підтверджують матеріали клопотання слідчого та зміст оскарженої ухвали, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, з огляду на необхідність проведення по кримінальному провадженні інших слідчих дій, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, за наявності підстав вважати, що можуть настати наслідки, передбачені ч. 11 ст. 170 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на автомобіль.

Також, суспільний інтерес розслідування та встановлення істотних обставин у вказаному кримінальному провадженні переважає приватний інтерес особи щодо тимчасового позбавлення володіти належним їй майном.

Щодо доводів представника ОСОБА_7 про особливості зберігання транспортного засобу, суд апеляційної інстанції зазначає, що ці факти самі по собі не є підставами для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки жодним чином не виключають наявних та достатніх підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та не впливають на правильність висновків суду в цій частині.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заборона тільки розпорядження та відчуження вказаним автомобілем не здатна забезпечити збереження речового доказу і може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та, що на даний час потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як позбавлення права користування.

При цьому, даних про настання особливих негативних наслідків для ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт автомобіля під час апеляційного розгляду не здобуто.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2018 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3