Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8671/13-к
Провадження № 1-кс/644/4/18
У Х В А Л А
іменем України
02 листопада 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

особи, що подала скаргу ОСОБА_2

представника адвоката ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова від 30 жовтня 2012 року про відмову у порушенні кримінальної справи,

в с т а н о в и в :

03 вересня 2013 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_8 про відмову в порушенні кримінальної справи від 30 жовтня 2012 року.

У скарзі ОСОБА_2 зазначає, що копія оскаржуваної ним постанови отримано 05 квітня 2013 року та скориставшись правом, передбаченим ст. 99-1 КПК України (у редакції 1960 р.) оскаржив її прокурору району 09.04.2013 року.

16 липня 2013 року ним отримано відповідь за підписом прокурора району про те, що КПК України (в редакції 2012 року) не передбачено проведення дослідчої перевірки, а також можливості оскарження прийнятих за її наслідками постанов.

Вважає постанову про відмову у порушенні кримінальної справи незаконною, необґрунтованою та не повною оскільки постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.06.2012 року зобов`язано прокурора Харківської області розглянути в порядку визначеному ст. 97 КПК України (в редакції 1960 р.) його заяву від 04.08.2009 року про порушення кримінальної справи.

Не зважаючи на ці обставини старший слідчий ОСОБА_8 у своїй постанові не дав належної оцінки діям судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , слідчого ОСОБА_10 та прокурора ОСОБА_11 .

За результатами розгляду зазначеної скарги судом першої, апеляційної та касаційної інстанцій зазначена скарга передана до провадження слідчого судді ОСОБА_1

КПК України (в редакції 1960 р.) втратив чинність 19 листопада 2012 року із набранням чинності Кримінальним процесуальним кодексом України від 13 квітня 2012 року.

Оскарження постанови про відмову в порушенні кримінальної справи ст. 303 КПК України не передбачено, оскільки положеннями КПК України (у редакції 2012 року) не передбачено винесення постанов про порушення або про відмову в порушенні кримінальної справи.

З огляду на положення п. 10 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховним Судом України згідно з положеннями цього Кодексу.

Якщо до суду першої інстанції 19 листопада 2012 року чи раніше (згідно з реєстраційним штампом) надійшла скарга на постанову про порушення кримінальної справи, відмову в її порушенні чи закриття кримінальної справи, суд має розглянути відповідну скаргу керуючись положеннями КПК України (в редакції

1960 року). У такому ж порядку розглядаються скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи чи на постанову про закриття кримінальної справи, які надійшли до суду 20 листопада 2012 року або пізніше, якщо вони подані з дотриманням строку оскарження, передбаченого КПК України 1960 року.

Відповідно до ст. 236-1 КПК України (в редакції 1960 року) постанова про відмову в порушенні кримінальної справи може бути оскаржена протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

Скаржником надано фотокопію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.10.2012 року винесену старшим слідчим прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова, яку він отримав 05 квітня 2013 року та скориставшись правом передбаченим ст. 99-1 КПК України (в редакції 1960 р.) оскаржив вказану постанову відповідному прокурору 09.04.2013 року. Відповідь прокурора Орджонікідзевського району м. Харкова про неможливість оскарження постанови в зв`язку з прийняттям нового КПК України ним отримана 16 липня 2013 року. Після отримання відповіді ним 19 липня 2013 року подана скарга до прокуратури Харківської області. 22 серпня 2013 року ним отримано відповідь на скаргу.

Датою надходження скарги до суду є 03.09.2013 року. Тобто встановлений ст. 236-1 КПК України (в редакції 1960 року) семиденний строк скаржником не пропущено, оскільки сама скарга датована 28.08.2013 р., тому слід вважати, що скарга на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи подана в межах строку передбаченого ст. 236-1 КПК України (в редакції 1960 року)

При судовому розгляді ОСОБА_2 скаргу підтримав та зазначив, що 04 серпня 2009 року до прокуратури подав заяву про порушення кримінальної справи у відношенні судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , слідчого прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_10 та прокурора ОСОБА_11 , які при обранні йому міри запобіжного заходу зазначили про наявність у нього судимості, що на його думку в подальшому потягло призначення неправильного покарання. Крім того він не був присутнім у суді і не зміг спростувати таке твердження слідчого та прокурора.

Зазначена ним заява про злочин всупереч вимогам ст. 97 КПК України (в редакції 1960 року) розглянута прокуратурою Харківської області на підставі положень Закону України «Про звернення громадян», з чим він не погодившись подав скаргу до суду. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.06.2012 року прокурора Харківської області зобов`язано розглянути скаргу в порядку ст. 97 КПК України

Слідчий приймаючи рішення про відмову у порушенні кримінальної справи не дослідив всіх обставин викладених в його скарзі від 04.09.2009 року, не дав оцінки діям слідчого та прокурора та не вмотивував своє рішення.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та вважав її такою, що підлягає задоволенню, оскільки слідчим не перевірено всіх доводів скаржника.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, вважаючи, що скарга на постанову слідчого безпідставна, а постанова законна та обґрунтована.

Вислухавши заявника, його адвоката, прокурора, вивчивши матеріали скарги, матеріали перевірки про відмову у порушенні кримінальної справи № 104 пр-12, кримінальної справи 1-72/03 за обвинуваченням ОСОБА_2 , суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного…

Судом встановлено, що 16 жовтня 2010 року до прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова з прокуратури м. Харкова, для виконання, надійшла постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.06.2012 року щодо перевірки в порядку ст. 97 КПК України за зверненням ОСОБА_2 на незаконні, як на думку заявника, дії співробітників прокуратури та суду Орджонікідзевського району міста.

Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.06.2012 року скаргу ОСОБА_2 задоволено та зобов`язано прокурора Харківської області розглянути скаргу у відповідності до вимог ст. 97 КПК України, про що повідомити заявника.

Постанова суду вмотивована тим, що прокурорська перевірка заяви ОСОБА_2 від 04.08.2009 року, про злочин у відношенні слідчого прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_10 , прокурора Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_11 та судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , проведена без дотримання вимог ст. 97 КПК України.

30 жовтня 2012 року постановою старшого слідчого прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 366, 367, 375 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 236-2 КПК України (в редакції 1960 року) розглянувши скаргу, суддя залежно від того, чи були при відмові у порушенні справи виконані вимоги статті 99 цього Кодексу, приймає одне з таких

рішень: 1) скасовує постанову про відмову в порушенні справи і повертає матеріали для проведення додаткової перевірки; 2) залишає скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 99 КПК України (в редакції 1960 року) при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб і підприємства, установи, організації.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України (в редакції 1960 року) справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Слідчий відмовляючи у порушенні кримінальної справи зазначив лише про відсутність підстав до порушення кримінальної справи у відношенні судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , залишивши поза увагою доводи заяви в частині дій слідчого та прокурора.

Оскільки оскаржувана постанова не містить висновків щодо наявності чи відсутності в діях слідчого та прокурора ознак злочину, то вона є передчасною, неповною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 263-2 КПК України (в редакції 1960 р.), ст. 336 КПК України, п.10 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_8 від 30 жовтня 2012 року про відмову у порушенні кримінальної справи задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_8 від 30 жовтня 2012 року про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_2 від 04 серпня 2009 року.

Повернути матеріали перевірки про відмову у порушенні кримінальної справи № 104 пр-12 прокурору Харківської місцевої прокуратури № 3, для розгляду заяви ОСОБА_2 в порядку КПК України (у редакції 2012 року).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи діб з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1