Справа № 172/952/18
Провадження № 1-кп/172/119/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000392 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Васильківка Дніпропетровської області, має середню освіту, не працює, одружений, проживає по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 01.10.2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 296, 71 КК України до 2 років одного місяця позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 03.03.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В

За поданням начальника Васильківського ВП Синельниківського ВП на підставі ст.ст. 2, 3, 5, 6, 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 11.01.2018 року ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, з обмеженнями та обов`язками. А саме: забороною виходу з дому в період з 22.00 до 06.00 години; забороною відвідування базарів, кафе, ресторанів і барів, де продаються виногорілчані вироби на розлив; обов`язок з`являтись до Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області чотири рази на місяць, щопонеділка, в період строку відбуття адміністративного нагляду; обов`язок повідомляти працівників поліції, здійснюючих адміністративний нагляд про зміну місця роботи або проживання, про виїзд за межі Васильківського району.
22.01.2018 року ОСОБА_4 прибув до Васильківського ВП СВП ГУНП в Дніпропетровській області для постановки на облік як особа, у відношенні якої встановлено адміністративний нагляд, де останній, 22.01.2018 року о 14.00 годині, під особистий підпис був ознайомлений з встановленими по відношенню до нього обмеженнями, а також попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 395 КК України, за порушення правил адміністративного нагляду.
Також, за погодженням зі співробітниками Васильківського ВП СПВ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 обрав місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав до 01.07.2018 року.
01.07.2018 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на ухилення від адміністративного нагляду, у формі виходу в заборонений час з дому за адресою: АДРЕСА_1 , ухилення від явки на реєстрацію до відділу поліції (чотири рази на місяць, щопонеділка), самовільного залишення раніше обраного ним вищевказаного місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Реалізовуючи зазначений злочинний умисел, будучи особою попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 395 КК України, ОСОБА_4 , без поважних причин, без одержання відповідного дозволу від співробітників Васильківського ВП СВП ГУНП в Дніпропетровській області, які здійснюють за ним адміністративний нагляд, тобто самовільно, умисно залишив обране ним раніше місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 01.07.2018 року по 30.07.2018 року, не перебував у встановлений час з 22.00 годин по 06.00 годин за місцем мешкання з 01.07.2018 року по 30.01.2018 року; 02.07.2018 року, 09.07.2018 року, 16.07.2018 року, 23.07.2018 року, в супереч встановленим обов`язкам, без поважних причин, не з`явився до Васильківського ВП СВП для реєстрації, після чого з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на ухилення від адміністративного нагляду до кінця, виїхав до с. Дубовики, Васильківського району, Дніпропетровської області, де протягом всього часу, мав реальну можливість повернутись за місцем мешкання та виконати покладені на нього зобов`язання, достовірно усвідомлюючи при цьому протиправний характер своїх дій, перебував до 30.07.2018 року.
У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю, не виявив бажання давати показання.

Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії, що виразилися у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд правильно кваліфіковані за ст. 395 КК України.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання та відбування покарання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні нікого не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає повне визнання своєї вини та сприяння розслідуванню злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць.
Строк покарання відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1