Справа № 629/4462/18
Номер провадження № 1-кп/629/446/18
У Х В А Л А

13 вересня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лозова, Харківської області, громадянину України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.07.2018 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
18.09.2018 року спливає шістдесят днів раніше обраного строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , з урахуванням закінчення обвинуваченому строку тримання під вартою заявив клопотання про продовження раніше обраного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність підстав для скасування або зміни обраного запобіжного заходу та вказав на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та з урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, який вчинений в період умовно-дострокового звільнення.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти клопотання прокурора, вважали, що прокурор не обґрунтував своє клопотання, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не існує, а тому прохали змінити запобіжний захід на домашній арешт.

При вирішенні зазначених клопотань суд виходить з наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду та впливу на свідків. Тому суд вважає, що зазначені обставини можуть бути достатніми причинами разом з іншими для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, обвинувачений будучи працездатною особою не працював, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, судове слідство у справі триває, кримінальний злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зміни міри запобіжного заходу, оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до спроб переховування від суду, а тому, залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 11 листопада 2018 року, вважаючи жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, таким, що не може запобігти вищевказаним ризикам.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 197, 314, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лозова, Харківської області, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк, до шістдесяти днів, тобто до 11 листопада 2018 року в умовах Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 13 вересня 2018 року.

В задоволенні клопотань обвинуваченого та адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1