Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1917/17
Провадження № 1-кп/553/44/2018
В И Р О К
Іменем України

01.09.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000662 від 18.05.2017 року та №0000662 від 18.05.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попове, Новосанжарського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіти середньо-спеціальної, військовослужбовця за контрактом (солдат) ВЧ НОМЕР_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :

02.03.2017 року, близько 18.30 години, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік навчального закладу Полтавського професійного ліцею транспорту, що знаходиться за адресою: м. Полтава. проспект М. Вавілова, 2, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, умисно наніс два удари руками в область голови та тулуба ОСОБА_6 , після чого відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Hokia Black 6700 вартістю 200 грн. та банківською карткою «Приват Банку» № НОМЕР_2 , на якій знаходились грошові кошти в сумі 3000 грн., які належали потерпілому ОСОБА_6 .

02.03.2017 року, о 18 год. 58 хв., обвинувачений ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність підійшов до банкомату, що розташований за адресою: м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, 1 та за допомогою інформації яка малась у викраденому мобільному телефоні «Hokia Black 6700», зняв грошові кошти в сумі 3000 гривень з банківської картки «Приват Банку» № НОМЕР_2 , яка належала потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого обвинувачений ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, злочинними діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3200 гривень.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за викладених вище обставин. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих злочином збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Зважаючи на такі висновки Європейського суду з прав людини, виходячи з положень ст. 65 КК України, приймаючи до уваги викладене вище, суд також враховує, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, добровільно відшкодував завдані збитки, має молодий вік, згідно довідок командира військової частини НОМЕР_1 безпосередньо приймав участь в ООС на території Донецької та Луганської областей, позитивно характеризується, що підтверджується і поясненнями заступника командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 даних безпосередньо в судовому засіданні, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, і відсутність тих, що обтяжують, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

По справі цивільні позови не заявлялись.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 369-371, 373 та 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 /двох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 у період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчою інспекцією), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Речові докази по справі вилучену балаклаву знищити; ДВД диск з банківською інформацією фотографії з особою, яка знімала з банкомату грошові кошти залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1