Справа № 520/3319/18
Провадження № 1-кп/520/737/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 року Київський районний суду м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 24.01.2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Покрівка, Ізмаїльського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.162 ч. 2 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.м.т. Суворово, Ізмаїльського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.162 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скоїли кримінальне правопорушення проти особистих прав і свобод людини і громадянина за наступних обставин.
Так, 01.01.2018року, приблизно о 07 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_6 , з метою вияснення особистих стосунків та застосування насилля відносно потерпілого ОСОБА_7 , достовірно розуміючи, що не мають законних підстав для перебування, володіння або користування приміщенням, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, пройшли до приміщенні коридору загального користування багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . Перебуваючи у зазначеному приміщенні, обвинувачений ОСОБА_6 , шляхом пошкодження гіпсокартонової перегородки над вхідними дверима, проник до квартири АДРЕСА_6 , де проживає потерпілий ОСОБА_7 , після чого відчинив вхідні двері квартири з внутрішнього боку, чим надав можливість безперешкодного проникнення обвинуваченому ОСОБА_5 .
Після незаконного проникнення до зазначеної квартири обвинувачений ОСОБА_5 разом з обвинуваченим ОСОБА_6 , усвідомлюючи факт порушення недоторканості житла, наніс потерпілому ОСОБА_7 удар в область голови дерев`яною шваброю, після чого обвинувачений ОСОБА_5 разом з обвинуваченим ОСОБА_6 руками та ногами нанесли потерпілому ОСОБА_7 декілька ударів в область голови та тулуба, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розклад здоров`я, у вигляді забійної рани лобової ділянки, після чого обвинувачений ОСОБА_5 разом з обвинуваченим ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України визнав повністю та пояснив, що 01.01.2018 року, приблизно о 17.00 годині, він разом з ОСОБА_6 пройшли в будинок розташований за адресою: АДРЕСА_5 де проживав їх знайомий ОСОБА_7 . В коридорі загального користування ОСОБА_6 зламав гіпсокартонову перегородку над вхідними дверима, та проник до квартири АДРЕСА_6 і відчинив йому двері. Перебуваючи у приміщенні квартири він з ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_7 удар в голову дерев`яною шваброю, а потім декілька ударів руками та ногами в область голови та тулуба. У скоєному кається та просить суворо його не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що 01.01.2018 року, приблизно о 07.00 годині, він разом з ОСОБА_5 пройшли в будинок розташований за адресою: АДРЕСА_5 де проживав їх знайомий ОСОБА_7 . В коридорі загального користування він зламав гіпсокартонову перегородку над вхідними дверима, проник до квартири АДРЕСА_6 і відчинив ОСОБА_5 двері. Перебуваючи у приміщенні квартири він з ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_7 удар в голову дерев`яною шваброю, а потім декілька ударів руками та ногами в область голови та тулуба.У скоєному кається та просить суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення їх вина доведена дослідженими судом письмовими доказами кримінального провадження, якими підтверджуються покази обвинувачених стосовно часу, місця та обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:

-Витягом з ЄРДР за № 0000224 від 25.01.2018 року;
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.01.2018 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 просить застосувати заходи до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проникли до його квартири за адресою: АДРЕСА_7 , та завдали йому тілесні ушкодження;
- Протоколом огляду місця події з фототаблицею від 26.01.2018 року, з якого вбачається, що слідчий СВ Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області провів огляд квартири потерпілого ОСОБА_7 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , в ході якого вилучив дерев`яну швабру;
-Протоколом огляду предмету з фототаблицею від 26.01.2018 року, з якого вбачається, що слідчий СВ Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області в присутності понятих провів огляд дерев`яної швабри вилучену під час проведення огляду квартири потерпілого ОСОБА_7 ;

-Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 26.01.2018 року, згідно якої дерев`яну швабру визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000224 та прередано потерпілому ОСОБА_7 на зберігання;

-Розпискою потерпілого ОСОБА_7 від 26.01.2018 року про отримання на відповідальне зберігання дерев`яну швабру;

-Висновком експерта № 353 від 21.02.2018 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження: забійна рана лобової ділянки. Дане ушкодження утворилось від ударної дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості якого в ушкодженні не відобразились. Не виключено, що дане ушкодження могло утворитись від удару дерев`яною шваброю, металевим макетом шаблі чи іншими схожими предметами. Ушкодження могло бути спричинене 01.01.2018 року. Забійна рана лобової ділянки спричиняє розладж здоров`я строком понад шість днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм відповідно до п.п. 2.3.3. і 4.6 « Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В момент спричинення ушкодження потерпілий ОСОБА_7 був звернений обличчям до напрямку травмуючого предмета. При судово - медичному огляді потерпілого ОСОБА_7 виявлено одне тілесне ушкодження, судячи з цього травмуючий предмет діяв на тіло ОСОБА_7 не менш як один раз. Локалізація ушкодження доступна для дії як власної так і сторонньої руки. Проте дане ушкодження не характерне для само спричинення.

-Заявою потерпілого ОСОБА_7 про відсутність моральних та матеріальних претензій до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ст. 337 ч. 1 КПК України.

Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні ними злочину, доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 162 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 162 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства.
Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, сприяння у розкриті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, сприяння у розкриті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, щире каяття та визнання вини, обставини вчинення ним злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце мешкання у місці Одесі, працює за наймом, фактичну відсутність збитків, відсутність у потерпілого ОСОБА_7 матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 .
Також, суд приймає до уваги висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження його волі за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
При таких обставинах, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції його від суспільства, тобто на думку суду доцільне застосувати дію ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, бо таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінального правопорушення у майбутньому.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, щире каяття та визнання вини, обставини вчинення ним злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, постійне місце мешкання у місці Одесі, працює за наймом, фактичну відсутність збитків, відсутність у потерпілого ОСОБА_7 матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 .
Також, суд приймає до уваги висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження його волі за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Також, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливо без ізоляції їх від суспільства, тобто на думку суду доцільне застосувати дію ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, бо таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінального правопорушення у майбутньому.

Цивільний позов в кримінальному провадженні заявлено не було.
Процесуальних витрат згідно зі ст. 124 КПК України немає.
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України, а саме: дерев`яну швабру вважати повернутою власнику потерпілому ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374, 392, 393, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.162 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Речовий доказ - дерев`яну швабру вважати повернутою власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1