Справа № 344/2920/18
Провадження № 1-кс/344/1213/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0005324 від 13.11.2016,

В С Т А Н О В И В:

07.03.2018р. слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування клопотання покликався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області розслідується кримінальне провадження № 0005324 від 13.11.2016, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, та в період незнятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимості, повторно вчинив новий корисливий умисний злочин при наступних обставинах:

12.11.2016 приблизно 16 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні аптеки "Подорожник 51", що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Тролейбусна, 1, побачив на одному із виставкових стелажів торгового залу, електричну роликову пилку марки "Scholl", яку вирішив таємно викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав електричну роликову пилку марки "Scholl" № 5293NA, вартість якої відповідно до видаткової накладної становить 416,64 грн., та заховав під свій верхній одяг.

Після цього, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 416,64 грн.

Матеріалами клопотання зазначається, що 16 грудня 2017 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років та він усвідомлює про неминучість призначення йому покарання за вчинення цих злочинів. Окрім цього, останній по місцю проживання у м. Івано-Франківську відсутній та на даний час його місцезнаходження невідоме; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , повторно підозрюється у вчиненні корисливого злочину, офіційно не працює, постійного джерела доходу немає, вчинив злочини та з метою отримання коштів може знову його вчинити.

Враховуючи вище наведені ризики, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не можливе.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо такого клопотання заперечив, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, встановлено наступне.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Матеріалами клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні середньої тяжкості злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, однак наявність підстав, що існують ризики переховування підозрюваного від досудового розслідування, не доведено в судовому засіданні.

Проте, враховуючи вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, представлені дані про наявність місця проживання, стан здоров`я, інвалід 3 групи, вважаю, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити в період часу з 21:00 год. по 06:00 год. залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду та з покладенням на неї обовязків, визначених ч.5 ст.194 КПК України. На переконання слідчого судді саме цей запобіжний захід надасть змогу забезпечити адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що на підставі ч.4 ст. 194 КПК України слід застосувати до підозрюваного більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прип`ять, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити в період часу з 21:00 год. по 06:00 год. залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 23 липня 2018 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення. Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 29 травня 2018 року.