Справа № 133/883/18
Іменем України
03.05.2018 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Козятин Вінницької області, українки, громадянки України, заміжньої, працюючої лікарем-терапевтом Козятинської міжрайонної МСЕК , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої - у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,
Відповідно до наказу головного лікаря- головного експерта обласного центру медико-соціальної експертизи Управління охорони здоров`я Вінницької обласної державної адміністрації - ОСОБА_7 № 47 від 06.09.2002, із 05.09.2002 року ОСОБА_4 призначено на посаду лікаря-терапевта Козятинської міжрайонної МСЕК, по переводу із посади лікаря-реабілітолога Козятинської міжрайонної МСЕК та згідно пп.1 п.11 Положення, Міські, міжрайонні, районні комісії визначають в тому числі ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, групу інвалідності та причини і час її настання.
26.02.2018, близько 09 години 05 години ОСОБА_4 , у робочий час, перебуваючи у приміщенні адміністративної будівлі Козятинської міжрайонної МСЕК, що розташована за адресою по вул. Грушевського, 36 в м. Козятині Вінницької області, виконуючи свої безпосередні функціональні обов`язки, отримала неправомірну вигоду від ОСОБА_8 , в сумі 5000 гривень, за вплив на прийняття 27.02.2018 службовими особами Козятинської міжрайонної МСЕК рішення, щодо визначення III групи інвалідності ОСОБА_9 , терміном на 2 роки.
У даному кримінальному провадженні 29 березня 2018 року між прокурором та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості , зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона укладена відповідно до норм встановлених КК і КПК України .
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачена ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавала.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості , що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб. Взяті обвинуваченою ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.369-2 КК України, тобто у прийнятті неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави .
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченої ОСОБА_4 яка раніше не судима , має позитивну характеристику, суд вбачає наявність фактичних підстав та затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу.
Під час укладення угоди сторони не визначили розмір процесуальних витрат та порядок їх сплати, що не перешкоджає, затвердженню угоди та обвинувачені сплатити процесуальні витрати в добровільному порядку, або вони можуть бути визначені за рішенням суду в порядку цивільно-процесуального законодавства.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 березня 2018 року укладену між прокурором та ОСОБА_4 .
Визнати винуватою ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Запобіжний захід не обирати.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.
Суддя підпис- ОСОБА_1
Суддя Секретар

Дата документу 03.05.2018 року