Справа № 214/1425/18
1-кп/214/504/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі об`єднане кримінальне провадження №0002982, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2017 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_5 ще на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень та переховування від суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили замінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.
Вислухавши клопотання прокурора, думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора в повному обсязі та відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника, виходячи з таких підстав.
Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ст.177 КПК України. Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки злочини, передбачений ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України у вчиненні яких ОСОБА_5 обвинувачується, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів. Окрім того, зазначені злочини вчинені ним після постановлення щодо нього вироку 03.02.2018 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України. Окрім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, за місцем мешкання характеризується посередньо, що дає підстави вважати, що останній, знаходячись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування, суду.
При цьому, заявлені ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу та його продовження, не зменшились й продовжують існувати та виправдовують обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативних запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту, суд, враховуючи наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.
З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.
Таким чином, суд вважає, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та приходить до висновку, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ще на 60 днів, підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого слід відмовити.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити ще на 60 днів, тобто строком до 19 серпня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1