Провадження № 1-кс/344/7895/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ст.115 ч. 2 п. 1, 2, ст. 15 ч.2, ст. 263 ч.1 КК України в рамках кримінального провадження № 0000370 від 21.05.2018 , -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000370 від 21.05.2018 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2016 ОСОБА_4 з Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 укладено контракт про проходження військової служби на строк до 3 (три) років. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.05.2018 № 121 молодший сержант ОСОБА_4 вибув у першу половину щорічної відпустки за 2018 рік терміном на 15 діб з 07.05.2018 по 22.05.2018.

20.05.2018 близько 20 год. 15 хв. молодший сержант ОСОБА_4 , перебуваючи поряд із кафе «Павутинка», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив у конфлікт із відвідувачами вказаного закладу, а саме із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У подальшому, молодший сержант ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи обуреним поведінкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вирішив умисно заподіяти смерть останнім. З цією метою, молодший сержант ОСОБА_4 направився за місцем свого тимчасового проживання під час проведення відпустки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де останній незаконно, без відповідного на те дозволу зберігав бойові припаси ручну осколкову гранату дистанційної дії Ф-1 із уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ. Після цього, молодший сержант ОСОБА_4 , озброївшись вказаною гранатою, повернувся до вищевказаного кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В подальшому, 20.05.2018 близько 20 год. 30 хв. молодший сержант ОСОБА_4 , знаходячись поблизу вхідних воріт до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ), з метою заподіяння смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , застосував бойові припаси ручну осколкову гранату дистанційної дії Ф-1 із уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ шляхом її активації та метання на землю, внаслідок вибуху якої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. Однак, ОСОБА_4 завершити свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя двох та більше осіб, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, не зміг через обставини, які від нього не залежали, оскільки потерпілих було доставлено до Надвірнянської центральної районної лікарні Івано-Франківської області, де їм була надана невідкладна медична допомога.

26.06.2018 потерпілий ОСОБА_14 внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень помер у лікувальному закладі.

21.05.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

22.05.2018 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України.

06.07.2018 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

20.08.2018 Івано-Франківським міським судом строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000370 було продовжено до шести місяців, тобто до 21.11.2018.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджуються: протоколом огляду місця події від 20.05.2018, протоколом обшуку тимчасового місця проживання підозрюваного від 20.05.2018, протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколами допиту потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , протоколом огляду трупа ОСОБА_14 , та іншими матеріалами в їх сукупності.

18.10.2018 закінчується строк тримання під вартою обраний ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, однак завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно виконати наступне: додатково допитати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт, і виконання вказаних слідчих дій потребує додаткового часу.

На підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.08.2018 підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21.11.2018 року, що є опискою, фактично строк закінчується 18.10.2018 року.

Обрання даного запобіжного заходу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обумовлювалось наявністю всіх ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На сьогоднішній день заявлені ризики не зменшилися та залишаються актуальними. Так, підозрюваний має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки останній, будучи військовослужбовцем, систематично змінює своє фактичне місце перебування. Так, встановлено, що молодший сержант ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а під час відпустки перебував за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, молодший сержант ОСОБА_4 не має постійного місця проживання та в будь який час може його змінити.

Підозрюваний знаходиться на волі та має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні являються жителями с. Лісна Тарновиця Надвірнянського району Івано-Франківської області, про яких йому відомо.

Молодший сержант ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме нез`явлення на військову службу понад десять діб або дезертирство, так як останній проходить військову службу за контрактом, і у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, молодший сержант ОСОБА_4 зобов`язаний продовжити проходження військової служби.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що молодший сержант ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, реалізація якого супроводжувалась вчиненням дій із застосуванням насильства щодо цивільних осіб шляхом використання бойового вибухового пристрою, що підриває авторитет Збройних Сил України та призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів слідства та суду, впливати на потерпілих та свідків, чинити перешкоди слідству шляхом спілкування з іншими особами, вчиняти дії для знищення речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, а також враховуючи той факт, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим через специфіку проходження військової служби та відсутності в останнього постійного місця проживання.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк проведення досудового розслідування, тобто до 21.08.2018, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини кримінального провадження, із яких випливає, що молодший сержант ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчинив дії щодо застосування насильства щодо цивільних осіб шляхом використання бойового вибухового пристрою, що підриває авторитет Збройних Сил України та призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, вбачається необхідність не визначати розмір застави при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, переховуватись від органів досудового розслідування він немає наміру.

В судовому засіданні захисник підозрюваного також просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього ,арешту за місцем проживання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 21.05.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

22.05.2018 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України.

06.07.2018 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

12.07.2018 військовим прокурором Івано-Франківського гарнізону полковником юстиції ОСОБА_20 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців, тобто до 21.08.2018.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20.08.2018 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000370 до шести місяців, тобто до 21.11.2018.

На підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.08.2018 підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21.11.2018 року, що є опискою, а фактично до 18.10.2018 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосовано, оскільки він є військовослужбовцем та повинен перебувати у військовій частині за місцем її дислокації, а за місцем проживання своєї дружини, с. Лісна Тарновиця Надвірнянського району, підозрюваний ОСОБА_4 перебував тимчасово, під час відпустки.

Перебування підозрюваного ОСОБА_4 у військовій частині може перешкоджати подальшому досудовому розслідуванню, яке ще не завершено.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаних вище злочинів характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, а також відсутність судимості.

В той же час обставини, які зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до - 21.11.2018 року включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Волноваха Донецької області, із зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із фактичним місцем проживання: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому, одруженому, який проходить військову службу за контрактом на посаді командира бойової машини командира 1 відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «молодший сержант», до 21 листопада 2018 року включно в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 12.10.2018 року о 14 год. 15 хв.