Номер провадження: 11-сс/785/1577/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2018 року про застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000803 від 05.09.2018 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 493360 гривень, відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки РФ, м. Липецьк, громадянки України, росіянки, з вищою освітою, яка обіймає посаду заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний» Одеської митниці ДФС, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000803 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за наступних обставин.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 підозрюється у тому, що ОСОБА_9 , як службова особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди вчинила корупційний злочин. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, одним із видів діяльності ТОВ «Південна регіональна ініціатива» є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.
Згідно довіреності, виданої 01.07.2018 року директором ТОВ «Південна регіональна ініціатива» ОСОБА_12 ОСОБА_13 уповноважений вести від імені вказаного товариства справи в усіх органах державної влади, органах ДФС, правоохоронних органах України та інше.
Приблизно в середині серпня 2018 року на адресу ТОВ «Південна регіональна ініціатива» з компанії, що знаходяться у Китаї, відправлено вантаж, а саме: піддон акриловий, п`ятикутний; ванна акрилова асиметрична без гідромасажа на рамі в комплекті з лицьовою панеллю моделі TS-100 L/R; ванна акрилова кутова з вікном на рамі в комплекті з лицьовою панеллю моделі TS-103.
30.08.2018 року, з метою здійснення митного оформлення вищевказаного вантажу, ОСОБА_13 прибув до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Південний» Одеської митниці ДФС, що знаходиться за адресою Одеська область, Лиманський район, територія Визирської сільської ради, вулиця 1-й км автодороги порту «Южний», буд. 1 М, з метою визначення місця фактичного митного оформлення вантажу, що переміщуються на адресу ТОВ «Південна регіональна ініціатива».
Під час перебування на території зазначеного відділу митного оформлення № 1 митного поста «Південний» Одеської митниці ДФС між ОСОБА_13 та заступником начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Південний» Одеської митниці ДФС ОСОБА_9 відбулась бесіда, під час якої остання зазначила, що для безперешкодного транзиту вантажу до визначеного ОСОБА_13 відділу митного оформлення митного поста «Південний» Одеської митниці ДФС необхідно передати ОСОБА_9 у якості неправомірної винагороди, грошові кошти у сумі 100 доларів США за кожний контейнер що переміщується. В подальшому ОСОБА_13 звернув увагу ОСОБА_9 , що усі необхідні платежі, пов`язані з розмитненням вантажів сплачуються в повному обсязі, шляхом перерахування коштів на рахунок митниці. В свою чергу ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_13 , що без сплати визначеної суми, а саме 100 доларів США за кожний контейнер, переадресація, оформлення та інші заходи, які виконуються митною службою стосовно вантажів адресованих ТОВ «Південна регіональна ініціатива» будуть проходити тривале митне оформлення.
В подальшому, а саме 11.09.2018 року, ОСОБА_13 зустрівся із ОСОБА_9 у м. Южне в кафе «Єліт Готель». Під час зустрічі, ОСОБА_9 запропонувала ОСОБА_13 здійснити митне оформлення вантажу на території відділу митного оформлення № 1 митного поста «Південний» Одеської митниці ДФС, який їй підпорядковується. Також ОСОБА_9 повідомила, що може вплинути на позитивний результат та скоротити термін митного оформлення вантажу. Крім того, ОСОБА_9 запевнила ОСОБА_13 , що вантаж не оглядатиметься та повідомила, що за вказані послуги їй необхідно передати грошові кошти у сумі від 500 доларів США за контейнер, а також те, що сума, яку необхідно буде передати залежатиме від номенклатури товару.
Так, 19.09.2018 року ОСОБА_9 зустрілася із ОСОБА_13 у раніше обумовленому місці, а саме у закладі громадського харчування «ВЕЛ-КАФЕ» за адресою вулиця Приморська, 11-В, місто Южне.
Перебуваючи у вказаному закладі, 19.09.2018 року, у вечірній час, заступник начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Південний» Одеської митниці ДФС ОСОБА_9 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання для себе неправомірної вигоди за вчинення нею дій, пов`язаних з прискоренням митного оформлення вантажу та не створенням штучних перешкод, тобто вчиняючи умисні дії, поєднані з вимаганням неправомірної вигоди, повідомила ОСОБА_13 , що з метою безперешкодного оформлення вантажу при проходженні митного оформлення, під час ввезення його на митну територію України через митний пост «Південний» Одеської митниці ДФС, їй необхідно передати грошові кошти в сумі 600 доларів США. В той же час, ОСОБА_9 постійно контактувала за допомогою мобільного телефону з підлеглими працівниками, які виконували її усні вказівки, з метою прискорення оформлення вантажу ТОВ «Південна регіональна ініціатива».
В подальшому, в той же день, 19.09.2018 року, на виконання незаконних вимог ОСОБА_9 , ОСОБА_13 передав їй неправомірну вигоду, а саме грошові кошти у сумі 600 (шістсот) доларів США (що відповідно до даних НБУ станом на 19.09.2018 складало 16 890,6 гривень), які вона помістила у власний гаманець.
19.09.2018 року після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_9 була затримана в порядку ст. 208 КПК України працівниками СУ ГУНП в Одеській області, УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ та прокуратури Одеської області, а її протиправні дії припинено.
20.09.2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.09.2018 року задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід підозрюваній у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 493360 (чотириста дев`яносто три тисячі триста шістдесят) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник посилається на те, що відсутня обґрунтована підозра, а ризики зазначені слідчим в клопотанні є недоведеними. Також захисник посилається на те, що розмір застави визначений слідчим суддею, як альтернативний запобіжний захід, є завідомо непомірним для підозрюваної, оскільки єдиним джерелом її доходів є заробітна плата у розмірі 6000 грн. в місяць.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною тяжкого злочину; можливістю порушення підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, спроб переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В сукупності із зазначеним, у відповідності до ст. 178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винним у вчиненні злочину, в якому вона обґрунтовано підозрюється та дані про особу підозрюваної, та існуючи ризики, про які зазначено в клопотанні слідчого.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та зазначені в клопотанні слідчого, зокрема: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення протокол допиту свідка, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протокол допиту підозрюваної та протоколи обшуку, протокол освідування особи, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваній кримінального правопорушення, пов`язаного з метою особистого незаконного збагачення, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваній ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою. Більш того, доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваної під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України.

Крім того, апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_9 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину пов`язаному з незаконним особистим збагаченням, поєднаним з вимаганням неправомірної вигоди, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає безпідставними.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваної під вартою за станом здоров`я.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваної і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваної.

Також у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя визначив ОСОБА_9 розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, який йому застосовано. При цьому колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно вирішив, що застава межах розмірів, зазначених в абз. 1 п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому, у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, обґрунтовано визначив їй заставу в розмірі 493360 гривень, що. Такий розмір застави, на думку колегії суддів, не може бути визнаний завідомо непомірним для підозрюваного і одночасно є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а виключність випадку для застосування саме цього розміру застави полягає в тому, що в нинішніх умовах боротьби з корупцією прояв будь-яких дій корупційного характеру представляє надзвичайну небезпеку як для суспільства, так і держави в цілому.
Більш того, визначена слідчим суддею застава внесена та підозрювана звільнена з під варти, що свідчить про необґрунтованість доводів захисника про непомірність розміру застави. Доводи захисника про те, що гроші внесені як застава отримані підозрюваною у борг, не підтверджені відповідними документами.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2018 року залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2018 року, якою в кримінальному провадженні №0000803 від 05.09.2018 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя ОСОБА_2