Дата документу Справа № 320/2842/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/605/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/2842/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференції з Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 травня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

задоволено клопотання старшого слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто, з 05 години 50 хвилин 19 травня 2018 року до 05 години 50 хвилин 18 липня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апелянт не погоджується з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та кваліфікацією його дій за цією статтею, посилаючись на відсутність висновку судово-медичної експертизи щодо встановлення у потерпілого саме тяжких тілесних ушкоджень, на показання ОСОБА_7 , згідно з якими, він заподіяв тілесні ушкодження при обороні від протиправного посягання на своє життя та здоров`я з боку самого потерпілого, він має зафіксовані у медичному закладі тілесні ушкодження, що були йому спричинені потерпілим, а також вважає, що отримання матір`ю ОСОБА_7 повісток про явку до органу досудового розслідування, не свідчить про фактичне повідомлення самого підозрюваного.

Також слідчий суддя при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, не врахував процесуальну поведінку ОСОБА_7 після затримання, а також дані про особу підозрюваного, який, всупереч доводам слідчого судді, має постійне місце реєстрації та проживання, працює без офіційного працевлаштування, має міцні соціальні зв`язки, так як має цивільну дружину, та, крім того, мати та брата-інваліда, з якими, хоча й не проживає разом, проте доглядає за ними.

Крім того апелянт вважає недостатньо обґрунтованою позицію слідчого судді щодо невизначення застави, яка, на його думку, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, забезпечить належну поведінку ОСОБА_7 .

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисників, які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 ,, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно з матеріалами провадження, 19 травня 2018 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7

09 квітня 2018 року СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

11 квітня 2018 року складено повідомлення ОСОБА_12 про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, того самого дня повідомлення про підозру направлено за місцем проживання ОСОБА_7 та вручено членам його родини.

16 квітня 2018 року ОСОБА_7 оголошено в розшук як особу, що переховується від органів досудового розслідування.

19 травня 2018 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

19 травня 2018 року ОСОБА_7 особисто слідчим вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України та тяжкість цього злочину, враховуючи дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий просив задовольнити клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали провадження, встановивши, що висунута ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є обґрунтованою, що наявні ризики, передбачені пунктами 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється та дані про особу підозрюваного, дійшов висновку, що жоден з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_7 ,вислухані доводи слідчого, прокурора та захисника, а також були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Згідно зі змістом апеляційної скарги, апелянт не погоджується з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Проте, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, є безпідставними.

Довід апелянта про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 є неспроможним, оскільки слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, є достатньою для застосування запобіжного заходу, одним із яких є тримання під вартою.

Надані стороною захисту апеляційному суду: наказ директора ТОВ «Вітязь» № 17 від 15.03.2018 року про прийняття ОСОБА_13 на посаду будівельника, дані про місце реєстрації підозрюваного, а також незавірені належним чином зобов`язання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які поручаються про виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, з огляду на обставини вчинення умисного кримінального правопорушення проти здоров`я потерпілого, в якому підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує останньому, в разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення ним злочинів, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, втік з місця події та намагався переховатися від співробітників поліції та переховувати об`єкт вчиненого злочину, не спростовують наявність ризиків, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що були заявлені слідчим у клопотанні та встановлені слідчим суддею.

Посилання апелянта на неврахування слідчим суддею процесуальної поведінки ОСОБА_7 після затримання останнього, на наявність цивільної дружини, а також матері та брата, які є інвалідами, за якими підозрюваний доглядає, та, крім того, на те, що отримання матір`ю ОСОБА_7 повісток про явку до органу досудового розслідування, не свідчить про фактичне повідомлення самого підозрюваного, не спростовують правильність висновків слідчого судді та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прийнявши обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, згідно з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, також обґрунтовано не визначив під час розгляду клопотання розмір застави, виходячи з того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, що спростовує довід захисника про необґрунтованість позиції слідчого судді щодо невизначення застави.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги захисника.

Також колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 травня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто, з 05 години 50 хвилин 19 травня 2018 року до 05 години 50 хвилин 18 липня 2018 року, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: