1Справа № 335/6610/18 1-кс/335/4434/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2018 року м. Запоріжжя
13.06.2018 року прокурор першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням щодо надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.
Слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , під час розгляду клопотання останнього про повернення вилучених грошових коштів, 13.02.2018 року постановлено завідомо неправосудну на думку слідства, ухвалу про скасування арешту майна та повернення грошей ОСОБА_6 .
Оскільки вказане рішення не може бути оскаржено до апеляційної інстанції, 14.02.2018 року процесуальним прокурором було повторно подано клопотання про накладення арешту на вищевказане майно. Проте, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно слідчим суддею ОСОБА_4 16.02.2018 повторно було відмовлено.
Зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_4 було скасовано 15.03.2018 року апеляційною інстанцією та арешт на вилучене майно накладено повторно, але грошові кошти в сумі 1,5 млн. грн., на виконання ухвали судді ОСОБА_4 від 13.02.2018 року від 13.02.2018 року, ОСОБА_5 05.03.2018 року вже повернуто.
Отже, на думку прокурора, внаслідок постановлення суддею ОСОБА_4 ухвали від 13.02.2018 року державі спричинено збитки на суму 1,5 млн. грн.
За результатами розгляду скарги ОСОБА_7 щодо повернення вказаних грошових коштів, ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 02.04.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки заявником не доведено право власності на вказане майно, справа № 335/2431/18.
За результатами розгляду повторної скарги ОСОБА_7 , слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 13.04.2018 року винесено ухвалу про зобов`язання слідчого повернути заявнику вилучене вищевказане майно, а саме 23 300 доларів США, 8 000 Євро та 1 100 Швейцарських франків, що також, є на думку органу досудового розслідування сумнівним (справа № 335/4054/18).
З огляду на викладене, орган досудового розслідування вважає необхідним вивчити та вилучити судові справи, які перебувають в ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою яких, на думку прокурора, можливо встановити їх правосудність.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених в ньому.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 про день та час місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Вивчивши клопотання прокурора та додані до нього матеріали, заслухавши в судовому засіданні його думку, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України.
У ч. 3 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до частини 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8, суддя не зобов`язаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.
Порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребовування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо).
У рішенні Ради суддів України № 12 від 04.02.2016 року зазначено наступне.
Вилучення матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду будь-якої юрисдикції, органами досудового розслідування не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого судового провадження. Саме тому виїмка матеріалів судової справи або їх окремих частин є винятковою процесуальною дією, яка може бути здійснена лише у тому випадку, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Також з огляду на те, що незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, потрібно враховувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді, або справ, розгляд яких не є завершеним (рішення у справі не набрало законної сили; справа переглядається в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами; не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень).
У разі звернення слідчого за погодженням з прокурором чи прокурора із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів справи відповідної судової юрисдикції слідчий суддя вправі надати тимчасовий доступ лише для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення їх копії, виписки. Вилучення матеріалів судових справ не допускається. При цьому, у виняткових випадках для проведення судових експертиз із матеріалів судових справ можуть вилучатися лише оригінали документів, які існують в одному екземплярі або якщо отримати інший екземпляр неможливо, з одночасною заміною вилученого документа його копією.
Отже, вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя враховує наведені вище нормативні акти та роз`яснення.
Також, слідчий суддя враховує те, що судові рішення мають визначений процесуальним законом порядок апеляційного та касаційного оскарження.
Слідчий або прокурор не мають повноважень робити висновки з тексту судового рішення про його правосудність чи неправосудність.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15.03.2018 року, ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі № 335/1613/18 від 16.02.2018 року про відмову у арешті майна скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, задоволено. Накладено арешт на майно, в тому числі і на грошові кошти, на загальну суму 1,5 млн. грн.
Отже, в даному випадку, слідчий суддя вважає, що органом прокуратури Запорізької області безпідставно внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 375 КПК України, оскільки ознаки такого злочину відсутні, а тому підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження немає.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Звертаючись до суду з клопотання, прокурором в його обґрунтування надано документи, що не завірені належним чином, а деякі з них є неналежної якості. Самі матеріали кримінального провадження - оригінали, якими обґрунтовується клопотання, для огляду слідчому судді не надано.
За правилами п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний прийняти судове рішення керуючись принципами диспозитивності, змагальності, на підставі наявних у матеріалах клопотань доказів. Клопотання вирішується в межах заявлених вимог та наданих доказів, з дотриманням принципів публічності та безпосередності їх дослідження.
Таким чином, враховуючи те, що прокурор в судовому засіданні не навів достатніх даних та не представив жодного доказу щодо наявності обґрунтованої підозри у винесенні завідомо неправосудних рішень суддею, що спричинило тяжкі наслідки, вирішуючи вимоги клопотання на засадах диспозитивності кримінального судочинства, а також враховуючи, що клопотання належним чином не обґрунтовано та в судовому засіданні не доведено з підстав, визначених ч. 5 ст. 163 КПК України, клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 159 163, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21 серпня 2018 року.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 23 серпня 2018 року о 15:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1