Справа № 185/404/13- к
У Х В А Л А

17 січня 2013 року . м.Павлоград

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., при секретарі Кисіль Н.М., за участю прокурора Кобринчука С.В., слідчого Рейнгольд Ю.А., адвоката ОСОБА_1, в присутності підозрюваного ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене із прокурором прокуратури м.Павлограда Дніпропетровської області ОСОБА_3, клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

ОСОБА_2, 14.07 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням від 15.01.2013 року, погодженим з прокурором, слідчий Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майор міліції ОСОБА_4 порушує питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні 14.01.2013р. близько 20.00год. в АДРЕСА_1, в стані алкогольного спяніння, під час сварки з рідним братом ОСОБА_5 із застосуванням ножа кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Внаслідок спричинення підозрюваним своєму брату ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження останній 14.01.2013 року о 21.08 годині помер, підозрюваний з місця події зник.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_2 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний має не відбутий термін покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час скоїв тяжкий злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно вплинути на осіб кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_2 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прохав застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Оспорюючи обґрунтованість підозри, та своєї провини у вчинені зазначеного кримінального правопорушення підозрюваний дав слідчому судді покази відповідно до яких під час сварки між ним та братом, а також намаганням ОСОБА_5 завдати йому ніжкою від стільця тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 перечепився та впав на ніж, який він підозрюваний держав в руці та в той же час застосовував за для нарізання харчів.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_2 зазначав, що його затримання відбулося не 15.01.2013 року о 9.40 год. у палаті № 8 хірургічного відділення Павлоградської міської лікарні № 4, як про це вказано у відповідному протоколі, а 14.01.2013 року близько 22.00 год., в районі магазину АТБ на селищі «Хімзавод»в м.Павлограді, де він перебував після зникнення з місця події після скоєння кримінального правопорушення, невідомими працівниками міліції, які під час його фактичного затримання не відрекомендовувалися, помістили не в службовий автомобіль та за відсутності підстав, якихось потреб та скарг з його боку на стан здоров я, доставили його до лікарні № 4, де він майже пів доби, без оформлення відповідних документів, був змушений залишатися поряд із працівником міліції, в приміщенні лікарні,та був обмежений у вільному пересуванні.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, зясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти застосування найсуворішого запобіжного заходу, а захисник, крім того, зазначав ще й про порушення органом досудового розслідування положень ст.ст.207, 278 КПК України, та у відповідності до ст.206 КПК України вимагав звільнення підозрюваного ОСОБА_2, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора…

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_2 провадиться досудове розслідування, оскільки відповідна інформація з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.121 КК України за № 0000162 14.01.2013 року зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

15.01.2013 року о 21.40 год. ОСОБА_2 отримав від слідчого відповідне повідомлення про підозру.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних звязків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_2 встановлено, що підозрюваний є особою, яка раніше була судима, має не відбутий строк покарання у вигляді позбавлення волі, в період якого підозрюється у вчиненні із застосуванням насильства тяжкого кримінального правопорушення, не працює та не навчається, не одружений, має репутацію особи, що зловживає спритним напоями, та фактично не має соціальних звязків.

Даних про те, що стан здоров я підозрюваного не дозволяє йому утримуватися під вартою слідчому судді не надано.

Поряд з цим, додані до клопотання слідчого свідчення матері підозрюваного, низки свідків, зокрема й судово-медичного експерта, який зазначає про причини смерті потерпілого та характер пошкодження внутрішніх органів останнього, в сукупності з даними, зафіксованими протоколами огляду місця події, під час якого було знайдено знаряддя скоєння кримінального правопорушення, тобто ніж, а також інші сліди вчинення кримінального правопорушення, є вагомими і достатньо обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_2 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України є тяжким насильницьким злочином.

КК України передбачає покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Отже, з огляду на наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_2 тяжкого насильницького злочину, необхідно прийти до висновку, що останній, оскільки має не відбутий строк покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком суду, звільнившись з місць позбавлення волі умовно-достроково, може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно вплинути на інших учасників кримінального провадження та вчинити ще й інше кримінальне правопорушення, в звязку з чим підозрюваному ОСОБА_2 має бути застосований саме винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею враховується також і вимоги, передбачені п.5 ч.2 ст.183 КПК України, згідно з яким запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Відтак, з урахуванням наведених мотивів, приходжу до висновку, що жоден із більш м яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, в звязку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення ОСОБА_2

Що стосується обставин затримання ОСОБА_2, то часом затримання даної особи слід вважати 15січня 2013 року о 01.50год. оскільки саме в цей час, а не в час, зазначений в протоколі затримання, відповідно до даних медичного закладу (виписний епікріз), ОСОБА_2 у супроводі працівників міліції був доставлений у лікарню, та був змушений залишатися поряд із уповноваженою службовою особою у визначеному приміщенні, а, отже, був обмежений у вільному пересуванні.

Відтак, заява підозрюваного ОСОБА_2, щодо порушень вимог КПК України, які були допущені працівниками правоохоронного органу під час оформлення його затримання та самого затримання, відповідно до ч.6 та ч.7 ст.206 КПК України має бути за дорученням слідчого судді досліджена прокурором.

Стосовно ж тверджень захисту підозрюваного, щодо порушень відповідним органом досудового розслідування вимог ч.3 ст.278 КПК України, то такі доводи спростовуються поясненнями самого підозрюваного ОСОБА_2, який підтвердив слідчому судді наявність власного підпису в повідомленні про підозру, яке, згідно із зазначеним власноруч, ОСОБА_2 отримав 15 січня 2013 року о 21.40год.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України , з урахуванням, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 провадиться органом досудового розслідування щодо кримінальних правопорушень, вчинених із застосуванням насильства, розмір можливої застави у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_2, 14.07 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_2, 14.07 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє протягом шістдесяти днів з моменту затримання ОСОБА_2, 14.07.1984р.н., тобто до 01.50 год. 16 березня 2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя Щербина О.О.

Ухвала оголошена, її зміст порядок та строк оскарження розяснено, копія мені вручена

17 січня 2013 року о______ год. ______хв.

ОСОБА_6