Провадження № 1-кс/161/7200/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

28 серпня 2018 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2018 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 23 серпня 2018 року в ході огляду місця події, а саме, автомобіль марки "VOLKSWAGEN LT-28", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , з позбавлення права на відчуження, розпоряджання, користування вищевказаним майном.

Своє клопотання мотивує тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 23 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з метою збереження речового доказу, проведення інженерно - автотехнічних експертиз у кримінальному провадженні, тому старший слідчий звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Заслухавши думку старшого слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та просили його задовольнити, представника володільця тимчасово вилученого майна, який не заперечував з приводу накладення арешту, однак просив обмежити володільця лише в праві розпорядження даним майном, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до часткового задоволення.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження його як речового доказу, проведення інженерно - автотехнічних експертиз у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, тому клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити частково та накласти арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 23 серпня 2018 року в ході огляду місця події, а саме, автомобіль марки "VOLKSWAGEN LT-28", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , з позбавлення права на його відчуження.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що вподальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1