Провадження № 1-в/200/134/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі подання Бабушкінського МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області про направлення в місця обмеження волі для відбуття покарання за вироком відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, має на своєму утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-18 лютого 2015 року Бабушкінським районний судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст. 259 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від вібуття покарання з іспитовим строком на один рік та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська було скасовано та призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

ВСТАНОВИВ:

Вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року, ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.259 КК України до обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік з покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська було скасовано та призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
До суду з Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшло подання Бабушкінського МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області про направлення в місця обмеження волі для відбуття покарання за вироком відносно засудженого ОСОБА_4 .

Відповідно до подання, 16 липня 2015 року до інспекції надійшла копія вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області та розпорядження відносно ОСОБА_4 .

В подальшому, для вручення засудженому припису про виїзд до місця відбування покарання, інспектором було встановлено, що ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 не проживає певний проміжок часу, а направленими запитами місцезнаходження чи перебування останнього встановити не вдалося.

Інспектор органу пробації, захисник та засуджений в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду подання повідомлені, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути подання у їх відсутність.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволені подання.

Дослідивши матеріали подання, вислухавши думку учасників, доходжу до висновку про відмову в задоволенні подання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року, ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.259КК України до обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік з покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська було скасовано та призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Відповідно до ч.1ст.57 КВК України, особи, які засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Частиною 4 статті 57 КВК України передбачено, що у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин, суд за поданням органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

В той же час, в наданих суду матеріалах не міститься будь-яких даних, які б свідчили про умисне ухилення засудженого від отримання припису про приїзд до місця відбування покарання, натомість міститься довідка про направлення ОСОБА_4 для проходження військової служби (а.с. 14).

Дана обставина також підтверджується поясненнями ОСОБА_5 , батька засудженого, який вказав, що 30.07.2015 року ОСОБА_4 було призвано для проходження військової служби. (а.с. 13).

Тобто, не з`ясовано причину, чи засуджений умисно не з`являється для отримання припису з метою ухилення від відбування покарання, а також чи мав він реальні можливості для виконання покладеного на нього обов`язку.

Як встановлено в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 не з`явився до органну пробації у зв`язку із призовом його на військову службу, дана обставина підтверджується матеріалами подання.

А отже, суд не вбачає, в діях ОСОБА_5 злісне ухилення від відбуття покарання, при цьому в матеріалах справи немає даних про те, що засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений про наслідки за ухилення відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що сама неявка засудженого до органу пробації без з`ясування її причин не може розцінюватися як небажання стати на шлях виправлення та не є підставою для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 395, 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Бабушкінського МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області про направлення в місця обмеження волі для відбуття покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.06.2015 року відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1