АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1627/18 Справа № 204/4387/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0000552 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_12 , заперечення адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2018 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, ФОП « ОСОБА_8 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору, та повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у вказаному кримінальному провадженні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 містить лише виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто викладено лише зміст підозри ОСОБА_8 . Зазначив, що формулювання обвинувачення, як того вимагає п.5 ч.2 ст.291 КПК України, вказівки на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, даний обвинувальний акт не містить.
Крім того, в ухвалі суду вказано, що в обвинувальному акті зазначені анкетні дані ОСОБА_8 , як підозрюваного, хоча після передачі обвинувального акта до суду ОСОБА_8 є обвинуваченим.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з істотними, на його думку, порушеннями вимог КПК України і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає ухвалу незаконною і необґрунтованою.

Вважає, що відповідно до положень діючого кримінального процесуального законодавства, особа набуває статусу обвинуваченого після виконання прокурором вимог, передбачених ст.ст. 290-293 КПК України. Крім того ст.293 КПК України передбачено, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному...». Таким чином зазначає, що Кримінальним процесуальним кодексом процедура пред`явлення обвинувачення визначена багатокомпонентною та не обмежується складанням і затвердженням текстуального його викладення у вигляді обвинувального акта. На момент складання та затвердження обвинувального акта ОСОБА_8 перебував у статусі підозрюваного. Відповідно до ч.2 ст.42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, а обвинувальний акт, згідно із п.3 ч.2 ст. 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт - це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту.

Вважає, що до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК, на стадії досудового розслідування особа перебуває у статусі підозрюваного. Підозра є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (частина перша статті 276 КПК). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

Прокурор також зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.

В запереченнях:

захисник ОСОБА_7 просить відмовити прокурору у задоволенні його апеляційної скарги. На його думку, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Вважає, що суд першої інстанції вірно встановив факт недотримання вимог кримінального процесуального закону. Обвинувальний акт повернутий прокурору у відповідністю з вимогами КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснено неповно, без забезпечення всебічного встановлення обставин кримінального провадження, мотивів дій ОСОБА_8 , його зв`язків та особистої неприязні з потерпілими та свідками, не взято до уваги недопустимість зібраних доказів.

Крім цього, вважає необґрунтованим рішення суду про подовжня ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прохає змінити його на менш обтяжливий.
Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, потерпілих, які погодились з доводами прокурора, адвоката та потерпілих, які підтримали доводи прокурора та категорично заперечували проти зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 , перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, та в запереченнях, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, лише в тому випадку, якщо вони не відповідають вимогам КПК.

Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України.

Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав, що він не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, та зазначив, у чому саме полягає невідповідність.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Так, вказівка суду про те, що в обвинувальний акт не містить вказівки на те, що ОСОБА_8 обвинувачується конкретно у вчиненні даного кримінального правопорушення, є безпідставною, оскільки обвинувальний акт складено належним чином.

Посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті зазначені анкетні дані ОСОБА_8 , як підозрюваного, хоча після передачі обвинувального акта до суду ОСОБА_8 є обвинуваченим,- не є правильним, оскільки суперечить вимогам ст.293 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, а обвинувальний акт, згідно із п.3 ч.2 ст. 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт - це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК). Після того як проведено підготовче засідання та справу призначено до розгляду, особа набирає статусу обвинуваченого.

Як видно з тексту обвинувального акту, він в повній мірі відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Тому, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що суд першої інстанції передчасно повернув прокурору обвинувальний акт, та зробив невірний висновок невідповідність вимогам КПК України.

Що стосується заперечень адвоката ОСОБА_7 то вони є безпідставними, оскільки суперечать вимогам ст..ст. 42,283,291 КПК України.

Стосовно клопотання захисника про необхідність заміни запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 , на передачу на поруки керівнику громадського формування ОСОБА_13 , або зміну на домашній арешт то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року, суд першої інстанції продовжив строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 до 23 серпня 2018 року.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

В ході перевірки, колегією суддів встановлено, що районний суд вказав, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого щодо незаконного впливу на потерпілих, свідків, та іншого підозрюваного в даному кримінальному провадженні, знищити знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення, не зменшилися, та мають місце й на теперішній час, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів і продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому районний суд прийшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції».

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , оскільки суд перевіривши обґрунтованість підстав для його застосування, прийшов до вірного висновку про обґрунтованість продовження застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, з наведенням відповідних мотивів прийнятого рішення.

Колегія суддів приймає до уваги думку потерпілого ОСОБА_9 в апеляційному суді про те, що на його адресу невідомим, як раніше так і в теперішній час виказуються погрози, здійснюються тиск, у зв`язку з даним кримінальним провадженням, і він побоюється за своє життя.
З урахуванням викладеного, доводи захисника в інтересах ОСОБА_8 щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, та вважає, що підстави, на які послався слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , виправдовують подальше тримання його під вартою, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання адвоката та підозрюваного про зміну запобіжного заходу, на менш обтяжливий.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню, із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_12 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2018 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Клопотання захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 на менш обтяжливий,- залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: