йСправа № 304/773/18 Провадження № 1-кп/304/118/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 14 лютого 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

13 лютого 2018 року біля 10.00 год. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, шляхом вільного доступу, з обходу 7, кварталу 33 урочища «Бахоряк» Порошківського лісництва ДП «Перечинське лісове господарство», викрав два зрізані стовбура дерев породи «Бук», загальною кубомасою 0,92 м3, які відповідно до акту секвестра від 12 лютого 2018 року були секвестровані згідно акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства №6 від 12 лютого 2018 року, та на своєму коні транспортував їх до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , чим спричинив ДП «Перечинське лісове господарство» матеріальну шкоду на загальну суму 734,16 грн.

Стаття (частина статті) Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 є ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, зазначених у обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, висловив щирий жаль з приводу своїх незаконних дій, засудив свою злочинну поведінку та зобов`язався у майбутньому не порушувати закон. Також просив суворо його не карати.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 за його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просили на підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання, застосувавши до нього примусовий захід у виді передачі під нагляд батьків.

Представник потерпілого ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд кримінального провадження без її участі.

Крім повного визнання ОСОБА_3 своєї вини, така підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового слідства, які досліджені судом, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 13 лютого 2018 року з фототаблицею до нього, згідно якого було детально проведено огляд дворогосподарства будинку АДРЕСА_2 та вилучено два стовбури деревини породи бук;

- протоколом огляду місця події від 13 лютого 2018 року з фототаблицею до нього, згідно якого було детально проведено огляд місця вчинення злочину, а саме лісового масиву у кварталі 33, виділ 7 Порошківського лісництва ДП «Перечинське лісове господарство», що розташоване в урочищі «Бахоряк» в с.Порошково Перечинського району, та виявлено два зрізані пні дерев породи бук;

- постановою про приєднання до справи речових доказів від 14 лютого 2018 року, згідно якої деревину породи бук у кількості два стовбура довжиною 6,7м та 6,95м визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні та залишено на відповідальному зберіганні у Порошківському лісництві ДП «Перечинське лісове господарство».

Отже, з врахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні і кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості.

Як особа винного ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується добре, на диспансерних обліках в лікарів психіатра та нарколога, а також на обліку Служби в справах дітей Перечинської РДА та супроводі Перечинського РЦСССДМ не перебуває, вчинив злочин вперше.

Згідно ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, суд вважає, що винному ОСОБА_3 необхідно й достатньо для його виправлення та попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Згідно п. 2 ч.2 ст.105 цього Кодексу у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Відповідно до ч.3 ст.105 КК України у разі застосування заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 ч.2 цієї статті, суд повинен установити їх тривалість. Такі ж роз`яснення містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру». Пунктом 7 цієї ж постанови зазначено, що передача під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вказані особи здатні забезпечити позитивний виховний вплив на того, до кого застосовуються заходи виховного характеру, та постійний контроль за його поведінкою. Строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння був неповнолітнім, вчинив злочин середньої тяжкості вперше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, у судовому засіданні висловив щирий жаль з приводу своїх незаконних дій, засудив свою злочинну поведінку та зобов`язався у майбутньому не порушувати закон, а також ураховуючи клопотання законного представника та захисника обвинуваченого, думку прокурора, яка не заперечила проти звільнення ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків, а також враховуючи інформацію, викладену у досудовій доповіді, згідно якої орган пробації прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження його волі на певний строк можливе за умови обмеження спілкування з особами з антисоціальною поведінкою, покращення рівня дисципліни з боку батьків та відповідальності за свої вчинки, суд вважає, що останнього слід звільнити від покарання і застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 (один) рік.

Питання речових доказів вирішуватиметься в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався.

На підставі наведеного та керуючись, ст.ст.368,373,374 КПК України, с у д, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.00коп.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд батьків матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , строком на 1 (один) рік.

Речові докази, а саме: деревину породи бук у кількості два стовбура довжиною 6,7м та 6,95м, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у Порошківському лісництві ДП «Перечинське лісове господарство» - такому повернути, як власнику.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Перечинському районному суді Закарпатської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1