Справа № 346/2897/17
Провадження № 1-кп/346/72/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Огре Огрського району, Латвія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, з базовою середньою освітою, не одруженого, раніше судимого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області: 08.04.2004 року за ч.5 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна; 30.09.2011 року за ст. ст. 395,122 ч. 1, 187 ч.1 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим до покарання у виді позбавлення волі, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, у період не знятої та непогашеної судимості вчинив умисний злочин.

21 жовтня 2015 року о 01:15 год. обвинувачений ОСОБА_5 прийшов до кафе «Ізюм», що в м. Коломия, бульвар Л.Українки, 3, Івано-Франківської області. Перебуваючи в приміщенні кафе між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у присутності інших відвідувачів раптово виник конфлікт.

Під час вказаного конфлікту обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кафе «Ізюм», умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за допомогою кишенькового розкладного однопредметного ножа промислового виробництва, безпричинно наніс два удари в область черевної порожнини ОСОБА_4 , чим спричинив йому тілесні ушкодження.

У результаті умисних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді двох непроникаючих колото-різаних поранень живота (черевної стінки), з колото-різаними ранами на передній червоній стінці та раневими каналами, які продовжуються від них, з ушкодженням по їх ходу підшкірно-жирової клітковини та м`язів черевної стінки, що згідно висновку експерта Коломийського міжрайонного відділення Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 13 листопада 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду надав показання, що 21 жовтня 2015 року десь біля опівночі, з знайомими зайшов в кафе "Ізюм" в м. Коломия, підійшов до барної стійки, також назустріч потерпілий рухався і щось кричав, він відповів йому чому ти кричиш, потерпілий йому запропонував вийти на вулицю, на вулиці були товариші потерпілого, у нього був у кишені ніж розкладний маленький, він ножем наніс удар потерпілому, вказав, що не хотів наносити удари, це було спонтанно, наніс удар у область черевної порожнини потерпілого, пізніше хлопці побачили все, і він втік з місця події, удари наносив потерпілому лівою рукою. У вчиненому щиро розкаюється, більше такого вчиняти не буде.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений йому збитків не відшкодував, він цивільний позов не подавав, покарання просить призначити обвинуваченому по закону.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 296 КК України, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України. суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, задовільно характеризується за місцем проживання.

Тому, суд вважає, що з урахуванням вищевикладеного, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити у межах санкції ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Витрати по експертизі слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави - 613 гривень 80 копійок витрат за проведення експертизи.

Речові докази:

- брюки сірого кольору та сорочку білого кольору ОСОБА_4 , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, - повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

- кишеньковий розкладний однопредметний ніж промислового виробництва, який передано на відповідальне зберігання у кімнату зберігання речових доказів Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, - знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1