Справа № 216/2857/17
Провадження № 1-кс/216/38/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2018 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000865 від 19.05.2017 року,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
20.06.2017 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання мотивоване наступним.

ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, 14.02.2017 року приблизно о 01.00 годині прибули до приміщення гаражу, розташованого в подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , де шляхом віджиму замку за допомогою металевого лома та домкрату відкрили вказаний гараж, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 проникли до приміщення вказаного гаражу, звідки таємно викрали наступне майно: 10 талонів на дизельне паливо євро по 20 літрів заправка RLS, вартістю 4 304 гривень; чорну шкіряну візитницю «NERI KARRA» моделі 10029b.505.63, вартістю 562,5 гривень; лазерну указку з чорним світлом, LASER POINTER 200mW, вартістю 340 гривень; окуляри в червоній оправі «Cafa France CF872Y6», які перебували в чорному шкіряним чохлі AVANGLION, вартістю 472,5 гривень; окуляри в оправі темно сірого кольору «EYELEVEL 2932025», вартістю 244,67 гривень; універсальну викрутку з насадками «INTERTOOL VT-1003», вартістю 178,5 гривень; туалетну воду «GUCCI men MADE ТО MEASURE 30 мл.» вартістю 923,3 гривень; калькулятор «CITIZEN SDC-810», вартістю 151,67 гривень; мобільний телефон NOKIA 6700 IMEI НОМЕР_1 , вартістю 616,67 гривень; автомобільний компресор «Белавто БК43», вартістю 698,25 гривень; надувний човен Kolibri КМ-330, вартістю 10575 гривень; надувний човен Kolibri К-280, вартістю 5033,33 гривень; шотландський 12річної віскі CHIVAS REGAL 0.7л в упаковці з двома келихами, вартістю 1028,33 гривень; віскі GRANTS, Family Reserve, gift BOX WITH 2 glesses 700 мл., вартістю 549,12 гривень; коньяк ШАБО 5 зірок 0,5 л., вартістю 130,3 гривень; горілку FINLANDIA 2л, вартістю 151, 67 гривень; зварювальний апарат ДНІПРО-М ММА 250 В, вартістю 2424, 75 гривень; набір інструментів BOSCH X-line Titanium 103, вартістю 685 гривень; надувний матрац INTEX розміром 191*137*22, вартістю 315 гривень; надувний матрац INTEX розміром 191*76*22, вартістю 235 гривень; портативну туристичну піч HOLLYSTAR BDZ-138A, вартістю 543,33 гирвень; тубус марки FLAGMAN напівтвердий 165 см., вартістю 511, 33 гривень; котушку RyOBI Ecusima тисячі Vi 458), вартістю 895 гирвень; спінінг FLAGMAN crown-x cw80fm, вартістю 1400 гривень; фідер Adams Pro Feeder 3,6 m 90 g, вартістю 441, 75 гривень; вудилище Line Winder NEW HUNTER с/к артикул LW0401-500 5.0 m 10-30 g, вартістю 631,25 гривень; вудилище Cormoran BULL FIGHTER PICKER 2,70 m 5-30 g, вартістю 1250 гривень; спінінг SNORTER 70MF2 2,13 m 7-28 g, вартістю 899,67 грвень; вудилище DRAGON VIPER SL PERCH (2,13m) (CHC-22-24-213), вартістю 1600 гривень; масло для двотактних моторів Johnson / Evinrude XD30 3.785 L, вартістю 860,5 гривень; грошові кошти в сумі 120 000 гривень та 1000 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 14.02.2017 складає 26470 гривень), після чого, з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку експерта №37/12.1-133 від 14.04.2017, значний майновий збиток на загальну суму 185122,89 гривень, що в двісті тридцять один раз перевищую неоподаткований мінімум доходів громадян.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ,. діючи повторно, за попередньою змовою, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаного з проникненням у інше приміщення, 14.02.2017 року приблизно о 01.00 годині прибули до приміщення гаражу, розташованого в подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , де шляхом віджиму замку за допомогою металевого лома та домкрату відкрили вказаний гараж, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 проникли до приміщення вказаного гаражу, де реалізовуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 відчинив незачинені на замок двері автомобіля "Volkswagen Passat В7" 2013 року випуску білого кольору, р/н НОМЕР_2 VIN- НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_4 , і за допомогою ключів, які потерпілий залишив в замку запалювання даного автомобіля, привів його двигун в дію, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення на викраденому транспортному засобі зникли, розпорядившись викраденим автомобілем на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисним діями ОСОБА_7 та ОСОБА_5 незаконно заволоділи зазначеним транспортним засобом, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 18/12.2-131 від 12.04.2017 року на дату вчинення кримінального правопорушення складала 552606,25 гривень, чим завдали великої матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на суму 552606,25 гривень, що в шістьсот дев`яносто разів перевищую неоподаткований мінімум доходів громадян.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 3 ст. 289 КК України за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, що завдало великої матеріальної шкоди потерпілому.

У вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, українець, вища освіта, працює провідником на Придніпровській залізниці ЛВ4-2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

18 травня 2017 року було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, останній ухиляється від органів досудового розслідування, повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є жінкою рідного брата ОСОБА_5 та яка на протязі останнього часу мешкала разом з ОСОБА_5 за однією адресою.

25.05.2017 року на підставі ст. 283 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 був оголошений у розшук.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовується сукупністю зібраних фактичних даних: допитами свідків по кримінальному провадженню, протоколами обшуків, протоколами огляду та вилучення інформації, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання його спробам:

1. переховуватися від органів досудового розслідування: ОСОБА_5 відсутній за місцем свого мешкання та місцем реєстрації, не одружений, не має дітей, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли його стримати покинути межі міста, а також тяжкість вчиненого ним злочину;

2. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: на теперішній час місцезнаходження не всіх викрадених речей встановлено, не знайдено автомобіль, який був предметом злочину; існує вірогідність, що викрадені речі можуть зберігатись ОСОБА_5 у відомому йому місці та він може їх знищити, переховати або спотворити;

3. незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного: так, ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, може перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, здійснювати тиск на свідків, які викривали їх у збуті викраденого автомобілю;

4. вчинити інше кримінальне правопорушення: ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, не має постійного джерела доходів, тому може скоювати нові корисливі злочини для забезпечення свого матеріального становища.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зобов`язаний оцінити в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою (а це покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років); міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання (відсутні); репутацію підозрюваного, наявність судимостей (до поліції після скоєння злочину самостійно не звернувся, навпаки, вчиняв дії, направлені на приховування злочину переховування речових доказів).

Зазначені обставини свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

З урахуванням розміру спричиненої потерпілим майнової шкоди, відповідно до п. 2 ч. 5 ст.1 82 КПК України та ч. 3 ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 480 000 гривень.

На підставі вищевикладеного, з метою запобіганню зазначеним ризикам, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи особу підозрюваного та обставини справи, зокрема, що останній раніше не судимий, офіційно працює та має стабільний дохід, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстроване місце проживання разом із своїми батьками та братом, постійне місце проживання в належній йому квартирі, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та мешкання, є донором, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тобто має міцні соціальні зв`язки та веде абсолютно нормальний спосіб життя. Крім того, останній не переховувався і не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ОСОБА_5 працює вахтовим методом і певний період часу перебував у відрядженні в м. Маріуполі, а весь інший час він перебував у м. Кривому Розі, де навчався в університеті та в червні 2017 року отримав диплом про здобуття вищої освіти, брав активну участь у вихованні та утриманні своєї дочки, проходив стаціонарне лікування і на даний час потребує хірургічного втручання, здавав у лютому 2018 року кров як донор, що підтверджується відповідними документами та свідчить про те, що він жодним чином не переховувався. Разом з тим ОСОБА_5 не має наміру знищувати будь-які речові докази, оскільки він не причетний до вказаних злочинів і йому не відомо, де вони знаходяться, а також на когось впливати чи вчинити новий злочин. Наведені прокурором ризики не підтверджені відповідними доказами та спростовуються наданими захисником документами.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим частиною 4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, поперше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» та у справі «Харченко проти України»).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (пункт 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу» (пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

Право на свободу є одним із основоположних прав людини, яке має виняткову роль як засіб забезпечення інших прав і свобод людини. Це право гарантується статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 29 Конституції України.

Проголошуючи «право на свободу», стаття 5 Конвенції передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

ЄСПЛ відповідно до усталеної практики зазначив, що особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду - суворим винятком.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за останнє з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнає повністю. Разом з тим підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовується такими доказами: протоколом допиту потерпілого від 15 лютого 2017 року, протоколами допиту свідків від 23.02.2017 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2017 року.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має вищу освіту, офіційно працює в ТОВ «Криворізька будівельна компанія» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 4 розряду, розлучений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання разом із своїми батьками та братом за адресою: АДРЕСА_2 , постійне місце проживання в належній йому квартирі АДРЕСА_4 , виключно позитивно характеризується за місцем роботи та мешкання, є донором, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Крім того, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 за умовами свої роботи певний період часу перебував у відрядженні в м. Маріуполі, а весь інший час він перебував у м. Кривому Розі, де навчався в університеті та в червні 2017 року отримав диплом про здобуття ним вищої освіти, брав активну участь у вихованні та утриманні своєї дочки, проходив стаціонарне лікування і на даний час потребує хірургічного втручання, здавав у лютому 2018 року кров як донор, що підтверджується відповідними документами.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер вчинених злочинів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-196, 369-372 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000865 від 19.05.2017 року відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 27.06.2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не залишати приміщення квартири АДРЕСА_4 у період часу з 22.00 год. до 06.00 год.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою контролю передати для виконання до Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1