Справа № 193/258/18
Провадження № 1-кп/211/588/18
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000070 відносно:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Софіївка Дніпропетровської області, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, у відповідності до ст. 89 КК України не судимого ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

07 лютого 2018 року близько 23:00 години перебував в ігровому залі державної лотереї ТОВ «Ребел», яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Софіївський район, смт Софіївка, вул. Незалежності, 62, де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «ZTE»V889S, вартістю 1 005, 86 грн., який належить ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 561/18 від 19.02.2018 року потерпілому ОСОБА_6 вчиненою крадіжкою було заподіяно матеріального збитку на загальну суму 1 005, 86 грн.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органи досудового розслідування дії обвинуваченої вірно кваліфікували за ст. 185 ч. 1 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

20 вересня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до зазначеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 185 ч. 1 КК України, за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), примирився з потерпілим ОСОБА_6 та відшкодував завданий матеріальний збиток.

При цьому сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що вину визнає у повному обсязі , розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 ч. 5, ст. 474, ст. 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, та наполягав на затвердженні угоди про примирення.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 ч. 5, ст. 474, ст. 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , думки прокурора ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , які не заперечували проти затвердження угоди, приходить до наступного.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений свою вину у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення є добровільним. Шкода, яка заподіяна потерпілому ОСОБА_6 відшкодована шляхом повернення викраденого. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди між потерпілим та обвинуваченим, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд враховує те, що ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся, характеризується за місцем проживання посередньо. Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, які обтяжують покарання не встановлено, обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази, слід вирішувати відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов потерпілим не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 471, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про примирення від 20 вересня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000070 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, яка укладена між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження № 0000070:

-мобільний телефон «ZTE»V889S, переданий відповідно до розписки на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати переданим за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1