Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/471/18
Провадженя 1-кп/480/171/18
ВИРОК
Іменем України

12 вересня 2018 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № 0000084, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2018 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гримайлів Гусятинського району Тернопільської області, українця, громадянин України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_5 07 лютого 2018 року о 17 годині 00 хвилин в порушення
вимог п.2.3 «А». 31.4.5 «Г», 31.1., 31.4.2 «А» Правил дорожнього руху України,
керуючи технічно несправним автомобілем марки OPEL RECORD реєстраційний
номер НОМЕР_1 , несправність якого полягала у встановленні шин різного розміру
з різним малюнком протектора на передній вісі, та наднормативного люфту
рульового керування, зі швидкістю біля 60-70 км/годину, здійснював рух в темний
час доби, по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ з боку м.Миколаєва, у напрямку с.Іванівка Миколаївського району Миколаївської області.
Рухаючись у вищевказаних умовах, та проїжджаючи 122км+200 м вищевказаної автодороги, водій ОСОБА_6 , грубо порушуючи п.1.3, 2.3 б, 12.1. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність в дорожній обстановці, а саме при виникненні перешкоди або небезпеки для руху, які водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечною для інших учасників руху об`їзду перешкоди, на узбіччі проїзної частини допустив зіткнення з пішоходом ОСОБА_7 , який переходив проїзну частину автодороги зліва на право, по ходу руху автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому середньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням, крайового перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки, саден тіла, верхніх кінцівок, які могли утворилися від дії тупих твердих предметів, в умовах ДТП (зіткнення автотранспортного засобу з пішоходом) та згідно висновку судово-медичного експерта №270 від 15.03.2018 року відносяться до категорії середньою ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.
Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало злочинне порушення водієм ОСОБА_5 , внмог п.1.3. 2.3 «Б», 12.1, 12.3, які згідно висновку судової автотехнічиої експертизи № 18-256 від 07.03.2018 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням ДТП.
Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому, з`ясував те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, визнав свою вину, матеріальну шкоду не відшкодував, однак позовну заяву про стягнення з нього на користь Міської лікарні швидкої медичної допомоги вартість лікування потерпілого від кримінального правопорушення визнав.
Відповідно до досудової доповіді, наданої на запит суду, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як низький; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється, як низький.
Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
Крім того, згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що у потерпілого ОСОБА_8 відсутні претензії до обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого, йому слід обрати покарання, у виді штрафу, в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст.286 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_5 у сумі 1430,69 грн- витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_8 .
Позов прокурора в інтересах держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_5 у сумі 1430,69 грн. підлягає повному задоволенню на підставі ст.1206 Цивільного кодексу України, оскільки визнаний ОСОБА_5 у повному обсязі, а його розмір доведений, що підтверджується інформацією, наданою Міською лікарнею швидкої медичної допомоги від 20.03.2018 № 20.
Згідно із положеннями ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Речовим доказом у даному кримінальному провадженні, відповідно до обвинувального акта, є автомобіль OPEL RECORD 2.0, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відданий під зберігальну розписку ОСОБА_10 . На підставі ст.100 КПК України вищевказаний речовий слід залишити ОСОБА_10 .
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля OPEL RECORD 2.0, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 1144,00 грн; витрат на проведення транспортно-трасологічної експертизи 1144,00 грн; витрат на проведення експертизи по дослідженню обставин ДТП 1430,00 грн, є підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_5 у сумі 1430,69 грн задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Міської лікарні швидкої медичної допомоги 1430,69 грн - витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля OPEL RECORD 2.0, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 1144,00 грн; транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 1144,00 грн; експертизи по дослідженню обставин ДТП у розмірі 1430,00 грн, а всього 3718 (тритисячі сімсот вісімнадцять) грн 00 коп.
Речовий доказ автомобіль OPEL RECORD 2.0, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відданий під зберігальну розписку ОСОБА_10 вважати повернутим за належністю ОСОБА_10 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст.394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_11

12.09.2018