Справа № 592/5073/18
Провадження № 1-в/592/215/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Срібне Срібнянського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 23.01.2014 р. вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування, з іспитовим строком 2 роки; звільнений від відбування покарання на підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію»;

2) 11.05.2016 р. вироком Гадяцького районного суду Полтавської області за ч.2 ст.190, ч.ч. 2, 3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

3) 14.12.2016 р. вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

засудженого 16.05.2017 р. вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ч.3 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:
Захисник ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, яку мотивує тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 11.05.2016 р. за ч.2 ст.190, ч.ч. 2, 3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 14.12.2016 р. ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16.05.2017 р. ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що ОСОБА_4 відбуває покарання з моменту фактичного затримання, а саме - 30.04.2015 р. та з урахуванням перерахунку під час попереднього ув`язнення на цей час відбув понад 2/3 строку. Вказує, що за період відбування покарання ОСОБА_4 характеризується виключно позитивно, стягнень не має, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, працевлаштований та до роботи ставиться сумлінно, добросовісно, бере участь у роботах по благоустрою приміщень та території установи, має заохочення. Вину в скоєних злочинах визнає повністю, розкаюється у вчиненому. Тому поросить умовно-достроково звільнити ОСОБА_4 , відбуваючого покарання у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» на невідбутий строк покарання, який становить понад 2/3 строку.

Захисник ОСОБА_5 , повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу просить розглядати в його відсутності.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник слідчого ізолятору в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого є передчасним.

Заслухавши засудженого ОСОБА_4 , думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16.05.2017 р. за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 14.12.2016 р., та остаточно визначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців (а.о.с. 111).

Вказаний вирок суду набрав законної сили 20.06.2017 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2017 р. ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.04.2017 р. по 19.06.2017 р. включно, у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 119).

ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі за умисний тяжкий злочин. Наказом начальника Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» від 20.07.2017 р. зарахований до відділення по господарському обслуговуванню Сумського слідчого ізолятора, відбув більше 2/3 строку покарання.

Умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, засуджених за вчинення умисного тяжкого злочину, якщо вони відбули не менше двох третин строку покарання, та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення (ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України).

Надаючи оцінку вимогам клопотання в частині доведення засудженим свого виправлення суд входить з наступного.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Пункт 17 вказаної постанови містить роз`яснення, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_4 за час відбування покарання мав одне заохочення, 27.09.2017 р. подяку за зразкову поведінку та ставлення до праці, стягнень не мав.

Відповідно до Витягу з протоколу №13 від 15.08.2017 р. засідання комісії установи по розгляду матеріалів про застосування ст.81 КК України, ОСОБА_4 відмовлено у розгляді матеріалів про умовно-дострокове звільнення (а.о.с. 127).

Як вбачається з наявного в матеріалах особової справи Атестаційного листа від 15.08.2017 р. засуджений з 30.04.2015 р. по 01.03.2017 р. стає на шлях виправлення, але в умовах зменшеної ізоляції самостійно не зможе дотримуватися вимог режиму тримання. З 02.03.2017 р. по 15.08.2017 р. у зв`язку з незначним терміном перебування у відділенні по господарському обслуговуванню СІЗО неможливо провести оцінку ступеня виправлення засудженого (а.о.с. 129).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 фактично відбуває покарання з 20.07.2017 р. у відділенні по господарському обслуговуванню Державної установи «Сумський слідчий ізолятор», працевлаштований перукарем, стає на шлях виправлення.

Підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є наявність одночасно двох ознак, які свідчать про виправлення засудженого: сумлінна поведінка і ставлення до праці, як передбачено ст.81 КК України. Відбуття 2/3 строку покарання не є безумовною підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Крім того ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2017 р. клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання залишено без задоволення.

Відповідно до ч.7 ст.154 КВК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537 ч.1 п. 2, 539 КПК України, ст.154 КВК України, -

постановив:
В задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст судового рішення виготовлено 19.06.2018 р.

Суддя ОСОБА_1