справа № 462/6256/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Деревня, Жовківського району, Львівської області, громадянки України, українки, учениці 11-А класу середньо загальноосвітньої школи № 48, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2018 року, приблизно о 16 год. 30 хв., неповнолітня ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «Sinsey», який розташований в ТРЦ «Victoria Garden», що по вул. Кульпарківській,226-А у м. Львові, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу таємно викрала жіночі штани торгової марки «Sinsey» вартістю 374,18 грн. без ПДВ, які належать ДП «ЛПП Україна», заховавши вказані штани у свій рюкзак, після чого винесла їх за межі магазину.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнали себе винуватою у скоєнні інкримінованого їй злочину та показала, що дійсно 20 вересня 2018 року вона вкрала з магазину, що розташований у ТРЦ «Victoria Garden», штани синього кольору, заховавши їх свій рюкзак, після чого вийшла з магазину, а через деякий час вона повернулась в магазин, де була викрита працівниками магазину. Щиро розкаюється, просить суд звільнити її від покарання із застосуванням заходів виховного характеру на підставі ст. 105 КК України, про що її матір`ю до суду було подане письмове клопотання.

Суд у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченою, переконавшись, що вона правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності її позиції, та роз`яснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні злочину доведена і її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення майна (крадіжку).

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_4 вид і розмір покарання, суд, враховуючи тяжкість скоєного злочину, а також те, що обвинувачена на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває /Т-2 а.с.40,42/, позитивно характеризуються по місцю свого проживання та навчання /Т-2 а.с.36,38/, щире каяття та визнання вини, вчинення злочину неповнолітнім, як пом`якшуючі обставини по справі, вважає за необхідним обрати їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст.185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Заслухавши висновок прокурора, думку захисника, законного представника обвинуваченої про задоволення клопотання законного представника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обвинувачену, як особу, яка є неповнолітньою, щиро розкаялася та позитивно характеризуються по місцю свого навчання, що свідчить про її бездоганну поведінку, та обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, який є злочином середньої тяжкості, можливо звільнити від відбування покарання на підставі ст. 105 КК України, застосувавши до обвинуваченої примусові заходи у виді передачі під нагляд матері

Беручи до уваги позицію учасників кримінального провадження, які не заявляли про обрання обвинуваченій запобіжного заходу, та те, що під час досудового розслідування такий не обирався, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченій немає.

Крім того, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст. 368-371, 372, 497 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 29 жовтня 2018 року у виді одного року позбавлення волі, застосувавши до обвинуваченої примусові заходи у виді передачі неповнолітньої під нагляд її матері ОСОБА_6 , яка проживає адресою АДРЕСА_1 до досягнення обвинуваченою повноліття

Речові докази /Т-2 а.с.31,32 /: жіночі штани торгової марки «Sinsey» синього кольору залишити ДП «ЛПП Україна» за належністю, компакт диск із записом камер відеоспостережень залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 днів з моменту його проголошення.

На підставі ст. 376 ч. 3 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії вироку, вручити його обвинуваченому - негайно.

Суддя:

Оригінал вироку.