Справа № 363/5021/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/527/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 20.06.2018
УХВАЛА
Іменем України

« 20 » червня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_8 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 5 березня 2018 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чернин Вишгородського р-ну Київської області, гр.України, з середньою освітою, непрацюючого, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та засуджено на 1 рік обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, зобов`язано повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

16.09.2017 р. приблизно о 20 год. 10 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ SENS» д.н.з. « НОМЕР_1 » по вул. Сваромській зі сторони вул.Незалежності у напрямку вул. Соборної в с. Лебедівка Вишгородського р-ну Київської області, на ділянці дороги поблизу будинку №3 по вул. Сваромській, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою і рухом транспортних засобів у зустрічному напрямку, перед зміною напрямку руху, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкод іншим учасникам руху, об`їжджаючи вибоїну, змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу руху де допустив наїзд на велосипед марки «KTM FUN IN MOTION» під керуванням ОСОБА_11 , який рухався по своєї смузі.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажиру велосипеда - неповнолітній ОСОБА_12 ,2003 р.н., згідно з висновком судово-медичної експертизи №145/Д-2017р. спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, водію велосипеда - неповнолітньому ОСОБА_10 ,2003р.н. згідно з висновком судово-медичної експертизи №150/Д-2017р. спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України допущені обвинуваченим ОСОБА_9 знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення потерпілій ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_8 просила скасувати вирок через м`якість призначеного покарання, ухвалити новий вирок яким ОСОБА_9 визнати винним за ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалася на незаконність вироку, упередженість і необ`єктивність судового розгляду зазначивши, що судом при призначенні ОСОБА_9 покарання безпідставно визнано обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому, не враховано: наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який, скоївши ДТП не викликав працівників поліції та швидку допомогу, зі слів свідків події намагався втекти з місця злочину, перед потерпілим не вибачився, в повному обсязі не відшкодував шкоду.

Також апелянт вказала на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а саме на те, що твердження суду про те, що обвинувачений вчинив ДТП об`їжджаючи вибоїну не підтверджуються доказами, на її думку, причиною різкої зміни напрямку руху обвинуваченого, що призвело до наїзду на потерпілих, стало перебування обвинуваченого в стані сильного алкогольного сп`яніння.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги залишивши вирок без зміни, посилаючись на те, що розгляд проводився на підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згоди всіх учасників процесу, а тому перегляд доказів та обставин, які пом`якшують покарання в апеляційному порядку в силу приписів ч.3 ст. 349 та ч.2 ст. 394 КПК України є неможливим, крім того захисник вважає, що при призначені покарання ОСОБА_9 судом І інстанції враховано ступінь і характер скоєного злочину, особу обвинуваченого, який є особою пенсійного віку, а тому вважає обране судом покарання із врахуванням положень ч.3 ст.61 КК України є справедливим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення законного представника потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу частково вважаючи вирок щодо Пікузи в частині призначеного додаткового покарання м`яким, просила вирок скасувати прзначивши новий розгляд у суді 1 інстанції, пояснення обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, вирок суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді 1 інстанції виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

З вироку суду вбачається, що вирок не в повній мірі відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги законного представника потерпілого ОСОБА_8 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів є слушними.

Відповідно до п.п.2,3,4 ч.1, ч.2 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді 1 інстанції є: невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно ст.411,412,413,414 КПК України серед інших підстав судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення; неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню; невідповідним ступню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею( частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до ст. 349 КПК України, суд за погодженням з учасниками судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

В порушення вказаних вимог закону, суд 1 інстанції, не досліджуючи докази у вказаному провадженні, змінив виклад фактичних обставин кримінального провадження вказавши, що обвинувачений змінив напрямок руху вліво та виїхав на зустрічну смугу руху об`їжджаючи вибоїну.

Дані обставини згідно обвинувального акту стороною обвинувачення встановлені не були.

Тобто суд змінив фактичні обставини справи без дослідження доказів у кримінальному провадженні, що не відповідає вимогам закону.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_8 щодо м`якості призначеного ОСОБА_9 покарання, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.ст. 50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як вбачається з вироку суд 1 інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами та звільненням від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, є пенсіонером, щире розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, призначивши покарання ОСОБА_9 , який є особою пенсійного віку, у виді обмеження волі, суд порушив вимоги ст. 61 КК України згідно якої обмеження волі не застосовується до осіб, які досягли пенсійного віку і призначив покарання, яке не може бути призначене обвинуваченому.

За наведених обставин, колегія суддів не погоджується з вимогами апеляційної скарги про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у виді 3 років обмеження волі, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про м`якість призначеного обвинуваченому розміру додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На думку колегії суддів, призначене Пікузі додаткове покарання у розмірі одного року позбавлення права керування транспортними засобами, не в повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме судом в достатній мірі не враховано те, що ОСОБА_13 допустив грубе порушення правил дорожнього руху виїхавши на смугу зустрічного руху, ступінь алкогольного сп`яніння в якому перебував обвинувачений 2, 01%0 етилового спирту в крові( а.с.112).

Враховуючи допущені судом : невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного додаткового покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування вироку та призначення нового розгляду у суді 1 інстанції, під час якого розглянути кримінальне провадження у відповідності до вимог закону і в залежності від встановленого прийняти законне і обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 5 березня 2018 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Призначити новий розгляд у суді 1 інстанції.

Судді