Справа № 713/1095/18
Провадження №1-кс/713/335/18
УХВАЛА
іменем України

22.06.2018 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 28.11.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 02.08.2016 року за відсутністю в події ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася в суд із скаргою на постанову слідчого ОСОБА_5 від 28.11.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000421 від 02.08.2016 року за відсутністю в події ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

У скарзі вказувала, що постановою слідчого СВ Вижницького ВП ОСОБА_5 від 28.11.2017 року по матеріалах кримінального провадження №0000421 від 02.08.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України дане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - встановлення відсутності в діяльності складу кримінального правопорушення.

Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню з таких підстав.

Вижницькою державною нотаріальною конторою 03.04.2015 року було заведено спадкову справу №96/2015 року до майна ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В матеріалах даної справи знаходяться два заповіти від імені спадкодавця ОСОБА_6 , з них: перший заповіт було посвідчено 18.02.2015 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 188 на користь сина ОСОБА_8 та цивільної дружини ОСОБА_4 по одній другій частині майна кожному; другий заповіт посвідчено 10.03.2015 року (в день смерті заповідача) секретарем Вашківецької міської ради Вижницького району ОСОБА_9 за реєстровим номером 49 на користь сина ОСОБА_8 .

Вона оспорила останній заповіт в судовому порядку.

В мотивувальній частині рішення від 01.07.2016 року №22ц-62/16 апеляційний суд Чернівецької області зазначив, що суд першої інстанції, задовольняючи позов у відповідній частині, виходив з доведеності факту підписання заповіту не заповідачем, а іншою особою, невідповідністю волевиявленню заповідачем його волі, в зв`язку з чим позов ОСОБА_4 про визнання останнього заповіту від 10.03.2015 року задоволено судами першої, апеляційної та касаційною інстанціями.

При судовому розгляді цивільної справи стало очевидним, що секретар Вашківецької міської ради ОСОБА_9 завідомо незаконно посвідчила заповіт від 10.03.2015 року, який був підписаний не спадкодавцем власноручно, а іншою особою з унаслідуванням підпису. Доказом цього є наявні в матеріалах даної справи три судові почеркознавчі експертизи.

У зв`язку з цим за її заявою 02.08.2016 року Вижницьким ВП проти секретаря Вашківецької міської ради ОСОБА_9 було відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000421 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

При посвідченні заповіту від 10.03.2015 року секретарем Вашківецької міської ради ОСОБА_9 допущено грубі порушення вимог діючого законодавства, оскільки не дотримано ст.ст.203, 209, 1234, 1247 ЦК України та ЗУ «Про нотаріат».

Проте при розслідуванні кримінального провадження в період з 02.08.2016 року по 28.11.2017 року на протязі півтора року слідчий дійшов помилкового висновку про те, що для подальшого вирішення даного спору щодо розподілу спадкового майна є необхідність у зверненні до суду в цивільному порядку і відсутні будь-які ознаки злочину.

Дане досудове розслідування слідчий здійснив поверхово, без вивчення фактичних обставин справ, з ігноруванням допущених секретарем Вашківецької міської ради ОСОБА_9 порушень вимог законів і наявності очевидного факту службового підроблення при посвідченні заповіту від 10.03.2015 року, підписаного не заповідачем, а іншою особою з унаслідуванням підпису.

Безпідставним є висновок слідчого в постанові від 28.11.2017 року про необхідність у зверненні до суду для подальшого вирішення даного спору щодо розподілу спадкового майна, оскільки такий позов уже розглянутий судом.

Оскаржувана постанова одержана нею по пошті 13.06.2018 року, а тому строк її оскарження не минув.

Просила скасувати постанову слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 28.11.2017 року про закриття кримінального провадження №0000421 від 02.08.2016 року та продовжити кримінальне провадження.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримав, послався на обставини викладені в ній, просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Прокурор Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області та слідчий СВ Вижницького ВП ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про місце, день та годину слухання скарги, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, заслухавши представника заявника ОСОБА_3 , дослідивши скаргу, додану до неї матеріали, дійшов висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 02.08.2016 року до ЄРДР за №0000421 внесено відомості про злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України, а саме про те, що секретар Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_9 незаконно посвідчила заповіт від 10.03.2015 року, який був підписаний не спадкодавцем власноручно, а іншою особою.

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 28.11.2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 02.08.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю в події складу злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України.

Як на підставу для винесення оскаржуваної постанови слідчий ОСОБА_5 послалася на те, що для подальшого вирішення спору щодо розподілу майна належного покійному ОСОБА_6 між його колишньою співмешканкою ОСОБА_4 та його сином ОСОБА_8 , є необхідність у зверненні до суду в цивільному порядку, що дає підстави вважати, що в даній події наявні ознаки цивільно-правових відносин та відсутні будь-які ознаки кримінального правопорушення.

Відомостей про те, що оскаржувану постанову було надіслано ОСОБА_4 , слідчим суду не додано.

Копію зазначеної постанови ОСОБА_4 отримала поштою 13.06.2018 року після особистого звернення до слідчого, скаргу подано до суду 19.06.2018 року, а тому скарга подана в межах строку, передбаченого ст.304 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Судом установлено, що слідчий ОСОБА_5 при винесенні оскаржуваної постанови допустила ряд порушень вимог КПК України, а саме:

взагалі не провела слідчих дій з метою встановлення особи, яка могла підробити заповіт ОСОБА_6 від 10.03.2015 року;

не допитала ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та секретаря Вашківецької міської ради ОСОБА_9 та не надала належної оцінки їх показам;

не надала належної оцінки наданим заявником доказам, зокрема висновкам експертів, та не призначила почеркознавчої експертизи для встановлення, особи, яка підробила заповіт ОСОБА_6 від 10.03.2015 року.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що постанова слідчого Вижницького ВП ОСОБА_5 від 28.11.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000421 від 02.08.2016 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є передчасною, формальною та невмотивованою.

Статтею 40 ч.1 КПК України встановлено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, вважаю, що скарга обґрунтована і підлягає до задоволення, а матеріали кримінального провадження підлягають направленню прокурору для організації досудового розслідування.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 02.08.2016 року за відсутністю в події ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України скасувати.

Копію ухвали направити прокурору Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області для організації досудового розслідування у встановлені законом строки.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1