Провадження № 1-кс/344/7978/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю,в рамках кримінального провадження № 0000940 від 27.06.2017року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилалася на те, що15.11.2006 між ЗАТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №LOK-KC-036, з метою забезпечення якого ОСОБА_4 передала в іпотеку банку належне їй майно - будівлю готелю ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташована у АДРЕСА_1 .

У зв`язку з частковим невиконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору, ПАТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_1 у травні 2016 року звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. За результатами розгляду вказаного позову 09.08.2016 Калуським міськрайонним судом та 09.11.2016 апеляційним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення, яким суд надав ПАТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_1 право продати предмет іпотеки із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Службові особи ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », діючи за попередньою змовою групою осіб із службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в інтересах товариства, вирішили не виконувати рішення суду, а продати іпотечне майно ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за ціною, значно нижчою від звичайних цін на таке майно. Діючи з цією метою, протягом листопада 2016 року квітня 2017 року, службові особи ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не зважаючи на повідомлення ОСОБА_4 про свій намір викупити іпотечне майно і її запити щодо погодження ціни продажу або оцінку майна суб`єктом оціночної діяльності, порушуючи вимоги ст. 38 Закону України «Про іпотеку», позбавили ОСОБА_4 першочергового права викупу майна та 19.06.2017 уклали із ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » договір купівлі-продажу іпотечного майна будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за ціною 5 272 507 грн., хоча дійсна вартість майна на той час становила понад 38 млн. гривень. Занижена ціна продажу майна визначена на замовлення ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » експертом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_5 .

За посвідченням договору купівлі-продажу іпотечного майна службові особи ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » звернулися до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , який здійснюючи професійну діяльність, пов`язану із наданням нотаріальних послуг, зловживаючи своїм повноваженнями, із порушенням вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ст. 55 Закону України «Про нотаріат», ст. 377 цивільного кодексу України, ст. 120 земельного кодексу України, посвідчив вказаний договір та вніс до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію права власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на іпотечне майно, яке належало ОСОБА_4 будівлю готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Завдяки спільним діям службових осіб ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 і приватного нотаріуса ОСОБА_6 , із власності ОСОБА_4 незаконно, всупереч рішенню суду та вказаним вище нормам законів за заниженою вартістю вибуло належне їй майно вартістю понад 38 млн. гривень і в той же час у ОСОБА_4 залишилася заборгованість за кредитом перед ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у сумі понад 27 млн. гривень, яка могла бути погашеною за умови продажу майна за його дійсною вартістю.

Із показань потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що організатором незаконного заволодіння належним їй майном є ОСОБА_8 , який, починаючи із 2016 року висловлював їй пропозиції викупу будівлі готелю. З огляду на те, що між ними не було досягнуто домовленості щодо ціни продажу, ОСОБА_8 погрожував ОСОБА_4 тим, що організує протиправне заволодіння її майном і вона взагалі не отримує відшкодування. У подальшому вона неодноразово особисто і в телефонному режимі спілкувалася із ОСОБА_8 і той підтверджував свою причетність до скоєння злочину. Крім того, ОСОБА_8 під час зустрічей із нею, у її присутності неодноразово спілкувався із своїми співучасниками про обставини скоєння злочину із використанням власних мобільних телефонів. Крім того, у процесі вчинення вказаними особами злочину, вона особисто спілкувалася очно та у телефонному режимі із помічником ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , який діяв на підставі довіреності, виданої ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Під час зустрічей із нею ОСОБА_9 із використанням власних мобільних телефонів спілкувався із ОСОБА_8 та іншими його співучасниками, узгоджував із ними свої дії.

В даний час слідством перевіряються ці показання потерпілої, зокрема, перевірці підлягають можливі телефонні контакти ОСОБА_9 з його співучасниками у ході підготовки злочину, його вчинення та після його вчинення, з метою приховання слідів злочину.

Попередня правова кваліфікація дій ОСОБА_9 відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань ч. 5 ст. 191 КК України.

Із матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_9 використовує засіб стільникового зв`язку абонентський номер НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

За таких обставин вбачається, що у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_2 перебувають електронні інформаційні системи або їх частини, у яких міститься інформація, що має значення для даного кримінального провадження, оскільки може сприяти розкриттю злочину, встановленню винних осіб, а також встановленню обставин у кримінальному провадженні.

Зокрема, вказані електронні інформаційні системи можуть містити наступну інформацію, яка має значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і підтверджувати або спростовувати спілкування ОСОБА_9 із спільниками з приводу підготовки до скоєння злочину, безпосередньо під час його скоєння та після скоєння щодо результатів спільних злочинних дій із особами, зацікавленими у заволодінні майном ОСОБА_4 : про зв`язок, надані телекомунікаційні послуги, у тому числі отримані послуги, їх тривалість, зміст, маршрути передавання тощо, що здійснені ОСОБА_9 , як абонентом оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » із номером НОМЕР_1 за період часу із 01.01.2016 до 01.09.2018.

Відомості, які містяться у зазначеній інформації можуть бути використані як докази, а іншим способом, крім проведення тимчасового доступу та вилучення (виїмки) її копії, здобути вказані докази неможливо. Так само, без вилучення копії інформації, іншим способом неможливо довести зазначені вище обставини. Вказані докази самостійно та в сукупності з іншими речами та документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Зважаючи на вказану норму КПК України, клопотання слідчим суддею розглянуто у закритому судовому засіданні без виклику особи, у володінні якої знаходиться інформація.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, слідчий попередньо подав клопотання відповідно до якого просив клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слухати без його участі.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання неприбули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Ч. 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України.

Ст. 162 КПК України визначено перелік охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

З клопотання вбачається, що сторона кримінального провадження просить про надання тимчасового доступу до речей і документів, які підпадають під визначення охоронюваної законом таємниці.

Наданими стороною кримінального провадження матеріали клопотання поза розумним сумнівом доведено, що на даний час проводиться вичерпний комплекс заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення та встановлення осіб (їх місцезнаходження), які його вчинили, як і доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в зазначених в клопотанні документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою вказаних документів, а можливе їх вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до таких.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що інформація, яка містить охоронювану законом таємницю надасть змогу в подальшому використовувати як докази отримані відомості, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Надати слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000940 від 27.06.2017, ОСОБА_3 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (СУ ГУНП в Івано-Франківській області), та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (СУ ГУНП в м. Києві) дозвіл на тимчасовий доступ до документів електронних інформаційних систем чи їх частин, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_2 з можливістю виготовлення електронних та друкованих копій інформації, яка у них міститься, а також вилучення копії інформації в електронному та паперовому вигляді щодо абонентського номера НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_9 , а саме щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, адреси місця перебування абонента зазначеного телефонного номера в момент кожного вхідного/вихідного телефонного з`єднання з урахуванням нульових дзвінків вказаного номеру телефону, вхідних/вихідних SMS і MMS повідомлень, інформацію про GPRS - трафік, а також отримання абонентом послуг, їх тривалості, маршрутів передавання у період часу з 01.01.2016 по 01.09.2018 включно.

Роз`яснити положення ч. 1 ст. 166 КПК України, згідно з яким: у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала діє до 15листопада 2018 року включно та оскарженню не підлягає.

Оригінал ухвали виготовлено у двох примірниках.

Слідчий суддя ОСОБА_1