УХВАЛА

2 листопада 2018 року
м. Київ

справа № 318/2746/16-к
провадження № 51-9524ск18

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 7 серпня 2018 року щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі Суд) дійшов висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 5 цієї статті.

У силу ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, що подає скаргу; до скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, потерпіла, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на її думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте вказаних приписів не дотримано. Зокрема, у поданій скарзі ОСОБА_4 не погоджуючись з призначеним засудженому покаранням не наводить обґрунтування саме явної його несправедливості через м`якість, як це встановлено ст. 414 КПК, отже й необхідності скасування судових рішень на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу, з огляду на статті 50, 65 КК, з урахуванням дискреційних повноважень суду. Крім того, заявлена скаржницею вимога про зміну вироку з призначенням засудженому судом касаційної інстанції більш суворого покарання й водночас про скасування ухвали апеляційного суду суперечить ст. 436 КПК (повноваження Суду за наслідками розгляду касаційної скарги).
Також до скарги потерпілою не додано завірених належним чином копій оспорюваних рішень.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 7 серпня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3