Справа №612/684/18
Провадження №1кп/612/76/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
представника потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000158, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, не одруженого, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В 20-х числах лютого 2018 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, близько о 21.00 години, ОСОБА_4 , прийшов до приміщення пошкодженого гаражу, який розташований біля території Близнюківської районної державної лікарні ветеринарної медицина за адресою: Харківська область, смт. Близнюки вул. В. Складнєвої, буд. 28, в середині якого знаходився транспортний засіб марки РАФ 2203, 1978 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить Близнюківській районній державній лікарні ветеринарної медицини та шляхом вільного доступу через пройом у стіні, зайшов до вищевказаного приміщення гаражу, де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою наживи, за допомогою раніше підготовленої та взятої з собою кувалди, відкривши капот вищевказаного транспортного засобу розбив на частини та запчастини 8 клапанний двигун, 1978 року випуску, об`ємом 2450 см. куб, після чого, склавши розбиті частини (запчастини) двигуна до раніше заготовленого полімерного мішка, поклав його до раніше заготовленого візка та утримуючи при собі викрадене майно з місця події зник і в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди Близнюківській районній державній лікарні ветеринарної медицини на загальну суму 4000 тис. грн.
Згідно висновку судово - товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 261 від 23.07.2018 року - ринкова вартість 8 ми клапанного двигуна автомобіля «РАФ-2203», 1978 року випуску, об`ємом 2450 см. куб станом на 20.02.2018 складає 4000 грн. 00 коп.
У судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_3 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, інших істотних для даного кримінального провадження обставин.
Прокурор, представник потерпілої юридичної особи та обвинувачений у судовому засіданні заявили клопотання про затвердження цієї угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, обставини вчинення кримінального правопорушення як вони викладені у обвинувальному акті підтвердив.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Також вказаною угодою визначене покарання, яке повинен нести ОСОБА_4 . За ч.1 ст.185 КК України йому має бути призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн .
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зокрема те що відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є наступне.
Згідно п.1 ч.1 ст.473 КПК України: для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Відповідно до ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:
1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; нероз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди;
3) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Згідно ч.1 ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 476 КПК України клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.
Згідно ч. 3 ст. 476 КПК України суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.
Згідно ч. 4 ст. 476 КПК України ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Згідно ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Вищенаведені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання потерпілому та обвинуваченому у судовому засіданні роз`яснені.
Суд переконався, що укладена угода сторонами є добровільна, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Потерпілий у судовому засіданні пояснив, що викрадене майно йому повернене, жодних претензій до обвинуваченого він не має.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Близнюки Харківської області, громадянин України, не одружений, з середньо спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Не військовозобов`язаний за станом здоров`я. За місцем проживання характеризується формально позитивно.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і відсутні підстави для його обрання.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Так запчастини із двигуна повертаються їх власнику Близнюківській районній державній лікарні ветеринарної медицини.
Щодо кувалди, власником якої є ОСОБА_4 , вона підлягає конфіскації в дохід держави.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.
З урахуванням вимог вказаного закону, знаряддя злочину кувалду, слід конфіскувати в дохід держави.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта .

Керуючись ст. ст.100, 96-2, 314, 369, 370, 373, 374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 18 вересня 2018 року про примирення між представником потерпілої юридичної особи Близнюківська районна державна лікарня ветеринарної медицини ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим за ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судові витрати за проведення товарознавчої експертизи № 261 від 23.07.2018 у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 00 коп., на користь держави. Призначення платежу: експертні послуги.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- запчастини із двигуна, а саме: колінчатий вал; розподільний вал; 4 шатуни; 1 металева гільза для поршня та металева трубка, передані на відповідальне зберігання під зберігальну розписку представнику потерпілого ОСОБА_3 , повернути власнику - Близнюківській районній державній лікарні ветеринарної медицини;
- кувалду, передану на відповідальне зберігання до Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУ національної поліції в Харківській області по кримінальному проваджененню №0000158, (книга №202, порядковий номер 023), конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1