пр. № 1-кп/366/444/2018
ЄУН № 336/2879/18
ВИРОК
Іменем України
26 липня 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про примирення у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29 квітня 2018 року в період часу з 11.30 до 12.30 години ОСОБА_4 , знаходячись біля ТЦ «Амстор» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 74, підійшов до ОСОБА_6 та шляхом ривку вирвав належну потерпілому сумку, в якій знаходились портмоне чорного кольору, зв`язка ключів, пропуск на АТ «Мотор Січ», які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, а також 500 гривень, після чого побіг з місця скоєння злочину, тим самим скоїв відкрите викрадення майна потерпілого, спричинивши йому шкоду на суму 500 гривень. Після скоєння грабежу ОСОБА_4 через деякий час був затриманий перехожими.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши суду, що на той час страждав від алкогольної залежності, у зв`язку з чим потребував грошових коштів. 29.04.2018 року у період часу з 11.30 до 12.30 години біля ТЦ «Амстор» по вул. Чарінвій у м. Запоріжжя, маючи умисел на скоєння грабежу, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_6 , вирвав з рук останнього сумку та побіг, незважаючи на те, що потерпілий вербально висував йому вимоги провернути майно та намагався наздогнати. Відбігши на певну відстань ОСОБА_4 побачив, що його наздоганяють перехожі та зупинився.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що злочин щодо нього був скоєний за обставин, які повідомлені обвинуваченим. Так, того дня він йшов біля ТЦ «Амстор», коли до нього ззаду підійшов обвинувачений та розстібнув спочатку одну застібку, якою наплічна сумка прикріплювалась до паска, а потім і іншу застібку, після чого ривком вихопив сумку та побіг. Потерпілий кричав йому вслід та намагався наздогнати, але, зрозумівши, що відстає, звернувся по допомогу до перехожих хлопців, які наздогнали та затримали ОСОБА_4 . Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки викрадені речі були йому повернуті.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за ст. 186 ч. 1 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину.

Також судом враховується, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в КУ «ЗОНД», але у червні 2018 року пройшов стаціонарне лікування, зі слів обвинуваченого, з приводу алкогольної залежності.

Обвинувачений раніше не судимий, не перебуває на обліку у психіатричному диспансері, офіційно не працює, офіційно не одружений та не має дітей.

В ході судового слідства 26.07.2018 року між потерпілим та обвинуваченим в присутності захисника укладено угоду про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України, не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, кваліфікація злочину вірна. Сторонами в судовому засіданні заявлено про затвердження зазначеної угоди та призначення визначеного нею покарання, підтверджено, що укладення угоди було добровільним, а судом роз`яснені наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Вивчивши умови укладеної угоди, суд вважає, що вона за своїми формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, тому може бути затверджена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 475 КПК України, ст. 186 ч. 1 КК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26.07.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі у 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Копію вироку учасники судового провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1