Справа № 522/1414/18
Провадження 1-кп/522/266/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000208 від 04.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України,українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше о судимий:23.05.1995 р. Суворівським районним судом м.Одеса за ч.2 ст.141 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки, 03.04.1998 Суворівським районним судом м.Одеса за ч.2 ст.141 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;16.06.2000 Суворівським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 141 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;08.12.2003 Суворівським районним судом м. Одеса за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;19.09.2012 Суворівським районним судом м. Одеса за ч.2 ст.307, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.313 КК України до 5 років 10 місяців позбавлення волі, звільнений 27.06.2013 року, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник- ОСОБА_5

обвинувачений- ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

04.01.2018 близько 06:30 годині ОСОБА_3 , знаходився в приміщенні готельного номеру № 402 готелю «Uno», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 17, де перебував у малознайомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вживаі спиртні напої.
Коли ОСОБА_6 , заснув, то в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, та останній визначив предметом свого злочинного посягання особисті речі, які належали ОСОБА_6 , та знаходились в його готельному номері.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що його дії носять таємний характер, непомітно для потерпілого та переконавшись, що останній спить, викрав його ланцюжок виготовлений з срібла, вартістю 100 доларів США, згідно курсу НБУ на 04.01.2017 дана сума складає 2789 гривень та сережки виготовлені з срібла, вартістю 70 доларів США, згідно курсу НБУ на 04.01.2017 року дана сума складає 1952 гривні 30 копійок, грошові кошти в сумі 1000 гривень та 200 доларів США, згідно курсу НБУ на 04.01.2017 дана сума складає 5578 гривень, банківські картки, водійське посвідчення та паспорт громадянина Ізраїлю.

Далі ОСОБА_3 розуміючи протиправність своїх дій, з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на суму 11319 гривень 30 копійок.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, пердбачений ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, а саме факт таємного викрадення прикрас із срібла та грошей у потерпілого ОСОБА_6 загальною вартістю 11319 гривень 30 копійок. У скоєному щиро покаявся.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні зазначеного злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, є тяжким злочином проти власності.
ОСОБА_7 є громадянином України, з середньою освітою,не одружений, офіційно не працевлаштований, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності.
Викрадене майно частково повернуто потерпілому.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, у майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним злочин, покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком, оскільки на думку суду його подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 377 КПК України, ст..1-90 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання із випробуванням строком на 3 (три ) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч.2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді застави. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати, повернути заставодавцю грошові кошти у сумі у розмірі 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень, внесені на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_3 , провадження по справі №522/199/18.

Речові докази:
- мобільний телефон LG в корпусі білого ІМЕ1: НОМЕР_1 , мобільний телефон Samsung чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , зв`язка з семи ключей, зв`язка з двох металевих ключей та одного предмета схожого на брелок сигналізації автомобіля, пластикова картка «Спортмайстер» № НОМЕР_4 , банківська картка КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , договір позики №9.2017.2013, квитанція ломбарду скарбниця №АЕ3216855, квитанція ломбарду №6, купюра номіналом 200 гривень ПГ7968619, купюра номіналом 100 гривень МИ7699355, дві купюри номіналом 50 гривень УМ5952416, ТЕ4244286 купюра номіналом 2 долара США В1181271 ЗА - вважати повернутими ОСОБА_8 ;

- паспорт громадянина Ізраїля № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_9 , водійське посвідчення держави Ізраїль на ім`я ОСОБА_9 , виріб круглої форми, виготовлений з металу жовтого кольору, із зображенням жовтої квітки та із гачком жовтого кольору, який прикріплений до нього банківська картка № НОМЕР_7 , банківська картка bank Hapoalim № НОМЕР_8 , - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_9 ;

- DVD- R диск з відео файлами внутрішніх камер відео спостереження дизайн готелю «UNO» - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому а також не пізніше наступного дня після ухвалення направити учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя:

10.10.2018