20 липня 2018 р. Справа № 632/983/16-к провадження № 1-кп/632/28/18
У Х В А Л А
/про застосування запобіжного заходу /

20 липня 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Первомайський в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 357 ч. 1 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 357 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 357 ч. 1 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 357 ч. 1 КК України.

Під час судового розгляду прокурором було заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову, повторно, вчинив ряд корисливих кримінальних правопорушень, тобто обвинувачується у скоєнні ряду тяжких кримінального правопорушення, переховувався від суду, у зв`язку з чим судом було винесено ряд ухвал про привід останнього, а тому наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилався на ряд захворювань та наявність малолітніх дітей. Зазначив, що наміру ухилитися від суду не мав. Захисник ОСОБА_7 підтримав думку свого підзахисного, просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_6 думку ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 підтримали, просили відмовити прокурору.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження в рамках заявленого клопотання, дійшов висновку про передчасність заявленого клопотання.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Відповідно до ч 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, прокурор під час судового розгляду кримінального провадження звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , посилався на неодноразові ухилення останнього від явки до суду, у зв`язку з чим було винесено судом неодноразові ухвали про привід останнього, які неодноразово залишалися без виконання у зв`язку з відсутністю останнього за місцем мешкання. З чого вбачається, що ОСОБА_5 покладені на нього процесуальні обов`язки не виконує.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принципи поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Крім того, суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, і самостійною підставою для тримання особи під вартою чинним законодавством України не визначається, а повинна враховуватися з іншими обставинами, які вказані в ст. ст. 177, 183 КПК України.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 хоча й має судимість і вчинив кримінальне правопорушення будучи на іспитовому строці, і ухилявся від суду, але має постійне місце мешкання, тісні соціальні зв`язки, на утриманні трьох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, характеризуються задовільно, під час досудового розслідування дає показання щодо обставин справи, що свідчить проте, що обвинувачений не перешкоджає встановленню істини у справі.

Будь яких інших доказів, що характеризують ОСОБА_5 з негативного боку, або вказують на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення суду не представлено.

За таких обставин суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за необхідне обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт з покладанням на обвинуваченого певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 181, 193-196, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, заборонивши останньому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім викликів до прокурора, суду та виходу на роботу.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі процесуальні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали доручити Первомайському ВП ГУНП України в Харківській області.

Строк дії ухвали два місяці до 14 вересня 2018 року, включно.

Ухвала в цій частині підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1