Справа № 447/278/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/531/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 16 травня 2018 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:
цією ухвалою відмовлено засудженому ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки наголошує, що має гарну характеристику з Піщанської ВК №59 та з Миколаївської ВК 50.

Зазначає, що за час відбування покарання зарекомендував себе як особа, яка сумлінно ставиться до праці та вважає, що зразковою поведінкою довів своє виправлення.

Просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 16 травня 2018 року та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 березня 2012 року за п.п.9, 12, ч.2 ст 115, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до тринадцяти років позбавлення волі. Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 28 травня 2010 року по 22 листопада 2012 року з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання: 28 травня 2010 року, кінець 04 грудня 2020 року.
05 січня 2018 року ОСОБА_6 прибув з Піщанської виправної колонії №59 Вінницької області у Миколаївську виправну колонію №50 Львівської області для подальшого відбування покарання.
Колегія суддів вважає, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним і суд першої інстанції, дотримавшись вказаних вимог та вимог закону, дослідив особу засудженого, який раніше не судимий, разом з тим відбуває покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжких злочинів, за період відбуття покарання мав стягнення та неодноразово заохочувався, разом з тим, 06 червня та 08 серпня 2016 року адміністративною комісією Піщанської ВК-59 йому відмовлено в застосуванні ст.ст. 101, 107 КВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення та не довів свого виправлення.
Крім цього, колегія суддів погоджується з доводами місцевого суду у своїй ухвалі про те, що незначний час перебування засудженого ОСОБА_6 у Миколаївській виправній колонії №50, не дає підстав вважати, що останній довів своє виправлення, а відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання та обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви останнього, оскільки в даному конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 16 травня 2018 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4