АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження: 11-кп/796/1089/2018 Головуючий суддя в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Головуючий суддя в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0005882 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,7 ч.2 ст.115 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п. 1,7 ч.2 ст.115 КК України, та призначено покарання:
- за п.7 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі;
-за ч.2 ст.15, п.1, 7 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим, остаточно призначивши йому покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 38 428, 00 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять вісім) гривень в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків та 2 000 000, 00 (два мільйони) грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 15 064 (п`ятнадцять тисяч шістдесят чотири) грн. 85 копійок.
Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, 23.06.2017 року, приблизно о 08 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на 12-му поверсі будинку АДРЕСА_3 , попрямував до квартири АДРЕСА_4 , та подзвонив у дзвінок, двері відчинила господарка квартири ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей час у вищевказаній квартирі перебувала сама господарка ОСОБА_8 та її дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 вказаного будинку, під час спілкування з ОСОБА_8 у ОСОБА_6 , безпричинно з хуліганських спонукань, виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті вищенаведеним особам (умисне вбивство двох або більше осіб), ОСОБА_6 пройшов до приміщення квартири та перебуваючи біля входу на кухню квартири АДРЕСА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, несподівано для останньої без будь-яких причин раптово наніс потерпілій ОСОБА_8 удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого потерпіла впала на підлогу, отримавши від падіння з прискоренням внаслідок спричиненого удару тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому 2-го поперекового хребця, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_6 зі своєї сумки дістав кухонний ніж, та тримаючи в руках завдав потерпілій 10 ударів ножем в ділянки грудей, живота та шиї, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудей справа з явищами правобічного гемо-пневмотораксу, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя); колото-різаного непроникаючого поранення м`яких тканин грудей справа, двох колото-різаних ран м`яких тканин шиї, двох колото-різаних ран правої молочної залози, трьох колото-різаних ран правого плеча, колото-різаного поранення правого ліктьового суглобу і правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Від отриманих травм потерпіла ОСОБА_8 втратила свідомість.
Побачивши, що ОСОБА_6 наносить удари в життєво важливі органи ОСОБА_8 , її дочка ОСОБА_10 намагалась припинити його протиправні дії та відштовхнути останнього від матері потерпілої ОСОБА_8 .. При цьому, ОСОБА_6 , продовжуючи вчиняти свої дії направлені на реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті двом і більше особам, в ході даної боротьби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 та бажаючи їх настання, повернувся до неї та долаючи опір останньої, рукою, у якій тримав ніж, наніс їй 8 ударів по різним частинам тіла, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани на обличчі, на лобі зліва, чотирьох непроникаючих колото-різаних поранень тіла, вхідні рани яких знаходяться: на грудях зліва, на лівому надпліччі та лівому плечі, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, а також трьох проникаючих колото різаних поранень грудей та живота, а саме: колото-різана рана на передній поверхні грудної клітини зліва в підключичній ділянці з ушкодженням м`яких тканин грудної клітини, м`язів та пристінкової плеври над 1 ребром, наскрізного ушкодження верхньої частини лівої легені; колото різаної рани передньої поверхні грудної клітини зліва на рівні мечоподібного відростка з ушкодженням м`яких тканин грудної клітини, м`язів, повним пересіченням 7-го ребра, пристінкової плеври, жирової тканини середостіння, серцевої сумки та передньої правої стінки правого шлуночка серця та серцевої перетинки; колото-різаної рани передньої поверхні живота нижче мечоподібного відростка з ушкодженням м`яких тканин живота, м`язів та очеревини, капсули тканини на передній поверхні правої частки печінки, які мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від чого остання померла на місці. Смерть ОСОБА_10 настала від проникаючих колото різаних поранень грудей та живота з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до крововтрати та шоку.
В цей час потерпіла ОСОБА_8 опритомніла, та побачивши, що ОСОБА_6 вчинив вбивство її дочки ОСОБА_10 , піднявшись, вибігла в загальний коридор, розташований між квартирами АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , та почала кликати на допомогу.
ОСОБА_6 , побачивши це, з метою довести свій протиправний умисел до кінця, наздогнав ОСОБА_8 в даному коридорі, однак, свій злочинний умисел направлений на вбивство двох і більше осіб до кінця не довів, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений сусідом потерпілої ОСОБА_11 , який вжив заходів щодо припинення протиправних дій ОСОБА_6 ..
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції, в доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений змінив апеляційні вимоги та просив змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання, та призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.115 КК України, але не довічне позбавлення волі.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував обставини, які пом`якшують йому покарання, зокрема, те, що раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має сімю, сприяв проведенню досудового розслідування, у вчиненому розкаявся.
Вважає, що районний суд необґрунтовано призначив найбільш суворе покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 115 КК України, оскільки за наявності обставин, які пом`якшують його покарання, можливо призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_8 просить залишити вирок суду без змін, як законний, обґрунтований та справедливий, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 , без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити змінену апеляційну скаргу, та призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а не довічне позбавлення волі, захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечував щодо апеляційної скарги обвинуваченого, думку потерпілої, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим та заперечувала щодо апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
За змістом положень ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Викладені у вироку суду першої інстанції висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,7 ч.2 ст.115, ґрунтуються на сукупності зібраних, взаємоузгодженими між собою та досліджених судом доказах, які є правильними і відповідають фактичним обставинам справи.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час досудового розслідування і в судовому засіданні не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 як і на правильність кваліфікації його дій за п.7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,7 ч.2 ст.115 КК України.
При призначенні покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, також враховано високу суспільну небезпеку злочину, який направлений проти життя та здоров`я потерпілого.
Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Відповідно до ч.1 ст.64 КК України та роз`яснень в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», довічне позбавлення волі призначається лише у випадках спеціально передбачених цим Кодексом, і за умови, що суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.
Враховуючи, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим злочинів, вчинив злочини проти життя та здоров`я особи, умисне, кваліфіковане кримінальне правопорушення, а також враховуючи механізм спричинення потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , множинних колото-різаних поранень, характер та спосіб вчинених діянь, внаслідок яких протиправно заподіяв смерть людини, а також враховуючи те, що злочинні дії обвинуваченого були припинені свідком ОСОБА_11 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений, як особа представляє суспільну небезпеку, а його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, підстави призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 115 КК України не пов`язане з довічним позбавленням волі, - відсутні.
Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
В даному випадку, суд призначив ОСОБА_6 покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.115 КК України, яке є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
В даному конкретному випадку, колегія суддів не вбачає об`єктивних підстав, враховуючи обставини справи та дані про особу обвинуваченого, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, і можуть впливати на пом`якшення покарання, оскільки відсутні підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, як про те просить в апеляційній скарзі останній.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що при призначенні покарання, судом не достатньо враховано особу обвинуваченого є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема із оскаржуваного вироку районного суду, обставини, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, як на такі, що їх не достатньою мірою враховано при призначенні покарання, судом першої інстанції враховані в повному об`ємі, про що змістовно зазначено в оскаржуваному вироку.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що підстав для зміни законного та обґрунтованого вироку Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_6 , - не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засудженого за вчинення злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,7 ч.2 ст.115 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Судді:

___________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4