27.04.18
Справа № 690/134/18
Провадження № 1 кп/690/27/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року Ватутінський міський суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора: ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференцзв`язку :

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах кримінальної справи №698/258/18 (провадження №1-кп/690/29/18), під час досудового розслідування № 0000420, внесеного 09.10.2017 р. до ЄРДР відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи з дитинства, не є особою, щодо якої потрібно застосовувати особливий порядок кримінального провадження, раніше судимого:

22.08.2012 року Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

13.02.2014 року Соснівським районним судом міста Черкаси за ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць відбування покарання по закінченню строку позбавлення волі,-

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 194, ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ватутінського міського суду Черкаської області за підсудністю з Апеляційного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 194, ст. 395 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: обвинуваченй може переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування та ухилився від адміністративного нагляду, залишив місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з виїздом за межі Катеринопільського району, а саме у с. Тіньки Чигиринського р-ну Черкаської обл., де проживав до 28.01.2018 р.; - перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зімни їх показів, якими, на даний час підтверджується його вина, тобто вживати дій щодо уникнення кримінальної відповідальності; - вчиняти інші кримінальні правопорушення, з урахуванням того, що маючи непогашену та не зняту у відповідності до закону судимість вчинив інші умисні злочини, а тому наявні підстави вважати що обвинувачений схильний до вчинення злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , заперечили проти клопотання прокурора, просили застосувати інше у виді особистого зобов`язання, оскільки про наявність кримінального провадження відносно нього дізнався 30.01.2018 р., а після вказаних подій злякався можливих дій потерпілого, і тому вимушено виїхав за межі Катеринопільського району. Про наявність встановленого йому судом адміністративного нагляду обізнаний, уповноважених осіб про зміну місця проживання не повідомляв.

Відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, зокрема: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка …, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Єдиною підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави… суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст. 183).

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особи, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно п. 3 ст.5 «Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини», кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, встановив наступне.

Відповідно до відомостей, викладених в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні трьох різних за тяжкістю кримінальних правопорушень, за найтяжке з яких (ч.2 ст. 194 КК України) передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, він раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності, кримінальне правопорушення вчинене ним під час встановленого адміністративного нагляду з відповідними заборонами, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, хоч і має зареєстроване постійне місце проживання, проте внаслідок зміни місця проживання за межами Катеринопільського району без повідомлення працівників поліції порушив правила адміністративного нагляду, що може свідчити про свідоме ухилення його від органів досудового розслідування, крім того не одружений, офіційно не працює, має єдиний дохід у вигляді пенсії по інвалідності (ІІІ група), на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, оскільки доказів іншого стороною захисту надано не було.

Таким чином суд вважає доведеним стороною кримінального провадження, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, спробує переховуватися від суду, які є самостійними, передбаченими законом підставами для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного суд приходить до переконання, що обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викликано об`єктивною необхідністю, та буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає його особі, ступеню тяжкості висунутого обвинувачення, і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків під час судового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно обсягу обвинувачення за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 194, ст. 395 КК України заборон щодо визначення розміру застави, як альтернативного заходу забезпечення кримінального провадження, судом не було встановлено, оскільки відсутній злочин, вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування; злочин, який спричинив загибель людини; або щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З урахуванням положень ст. 182 КПК України суд визначає розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, а тому вважає необхідним визначити мінімальний її розмір щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.

На підставі викладеного, ст.ст. 176-177, 182-183, 194, 197 КПК України, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Катеринопільського відділу Звенигородської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.194, ст.395 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» протягом шістдесяти днів строком до 25 червня 2018 р. 16 год. 00 хв. включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Одночасно визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим, ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян у загальній сумі 35240 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Ватутінського міського суду Черкаської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (протягом строку дії цієї ухвали).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого, ОСОБА_4 , наступні обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме: АДРЕСА_1 , - без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи.

У разі внесення застави вказані обов`язки покласти на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців (до 60 днів).

Після отримання та перевірки оригінала документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» повинна негайно здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити усно і письмово суд.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, ОСОБА_4 , положення п.п. 8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений 02.05.2018 р. о 13:00 год..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1