Справа № 643/5937/18
Номер провадження 1-кс/643/1703/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання старшого слідчого Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002605 від 12.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту,-

В С Т А Н О В И В:
До суду 15.05.2018 року надійшло вищезазначене клопотання.

Слідчий подала також заяву, в якій зазначає, що прізвище особи, у якої було вилучено майно є ОСОБА_5 , а не ОСОБА_5 , та надала постанову про уточнення анкетних даних, витяг з ЄРДР.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Московським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002605 від 12.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 11.05.2018 до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , про те, що 11.05.2018 приблизно об 11.00 год. поряд з буд.29-а по вул.В.Зубенка в м.Харкові, встановлено ОСОБА_7 , 1995 р.н., у якого слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , під час проведення огляду місця події, відповідно до ст.237 КПК України, в період часу з 11:30 год. до 12:00 год. з лівої кишені, одягнених на нього шортів, виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження.

Відповідно до ст.168 КПК України, вказане майно є тимчасово вилученим, як майно, яке є засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий зазначає, що вищевказані предмети можуть бути використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, накладення арешту необхідно з метою позбавлення можливості їх знищення або переховування, для проведення судових експертиз.

Слідчий також надав клопотання, погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4, про поновлення строку на подачу клопотання про арешт майна, посилаючись на те, що подати клопотання про арешт майна у встановлені законом строки по об`єктивним причинам не надалось можливим через проведення невідкладних слідчих дій.

Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, про що зазначив у письмовій заяві.

ОСОБА_7 просив розглянути клопотання без його участі, про що зазначив у письмовій заяві.

Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що пропущений слідчим строк та подачу клопотання підлягає поновленню, а клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено 11.05.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
3.1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що вищевказане майно в силу ст. 98 КПК України є речовим доказом, та накладення арешту необхідно з метою збереження його як речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 98, 107, 117, 170-175, 236 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Поновити пропущений строк подання клопотання.
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ОСОБА_7 , 1995 р.н. 11.05.2018 року в ході огляду місця події поряд з буд.29-а по вул.В.Зубенка в м.Харкові, а саме, на паперовий згорток з речовиною рослинного походження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1