КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа №534/1257/18
Провадження № 1-кс/534/425/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року м.Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення поліції №2 Кременчуцького ВП про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ОСОБА_4 із клопотанням, погодженим з прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на останнього наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою та цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту вмотивована слідчим забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням ризикам, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Виходячи із змісту внесеного слідчим клопотання, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за наступних обставин.

31.08.2018 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходячись поблизу центрального входу до парку «Культури та відпочинку» по вул.Добровольського, у м.Горішні Плавні Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході конфлікту, з корисливих мотивів і мети здійснив напад на ОСОБА_6 , поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що виразилось у погрозі застосування ножа, та шляхом ривку, заволодів належними потерпілому срібним ланцюгом золотого кольору 925 проби, вагою 23,5 г., вартістю 1698,56 грн. та золотим хрестиком 595 проби, вагою 1,77 г., вартістю 2014,76 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000921. В межах зазначеного кримінального провадження 25.09.2018 ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_5 о 17 год. 00 хв. 26.09.2018, з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України

В судовому засіданні прокурор підтримуючи клопотання слідчого та наголошуючи про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий ОСОБА_4 прохав подання задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, але просив не забороняти йому залишити житло цілодобово, оскільки він працює на НВП «Фероліт».

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, який не заперечував своєї причетності до інкримінованого злочину, та слідчого, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме під загрозою покарання переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та здійснювати вплив на свідків.

Згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 свідчать, зокрема, відомості, відображені у протоколах огляду місця події, предметів, пред`явлення особи для впізнання, проведення слідчого експерименту за участі свідка, а також у показаннях потерпілого, свідків та самого підозрюваного, щодо обставин вчинення інкримінованого останньому кримінального правопорушення.

Суд вважає, що наведенні вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за яке встановлено покарання до семи років позбавлення волі.

Згідно із приєднаними до клопотання матеріалами, підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджувався в тому числі й за вчинення злочинів проти власності. Останнього разу ОСОБА_5 був засуджений за вироком Комсомольського міського суду від 12.06.2015 за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі та звільнений за відбуттям строку покарання 08.06.2018.

З матеріалів, приєднаних до клопотання слідчого, вбачається, і це підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_5 , що він у зареєстрованому шлюбі не знаходиться, спільно проживає разом із ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. ОСОБА_5 пояснив, що працює на НВП «Фероліт».

На підтвердження ризиків щодо можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від слідства прокурор послався на те, що підозрюваний і раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, проте продовжив злочинну діяльність, і під загрозою покарання може переховуватись від слідства.

Враховуючи данні, що характеризують особу підозрюваного, беручи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, вчинене вже через три місяці після звільнення з місць позбавлення волі, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень знайшов своє підтвердження.

На підтвердження ризику щодо можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування, а в подальшому й ухилятись від суду, слідчий у своєму клопотанні та прокурор в ході судового розгляду, послався на тяжкість можливого покарання, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та роботи, а також на той факт, що «деякий час місце перебування підозрюваного було невідоме».

Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

За таких обставин, за відсутності жодних доказів на підтвердження можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від слідства та суду, вказаний ризик свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов.

Посилання слідчого та прокурора на можливість підозрюваного здійснювати незаконний вплив на свідків, в тому числі на свідка ОСОБА_7 , з метою спонукання їх до зміни показань належно не обґрунтовано та відповідними доказами не підтверджено. Більше того, твердження сторони обвинувачення про можливість здійснення підозрюваним фізичного або морального тиску стосовно свідка ОСОБА_7 , з якою він спільно проживає, суд вважає не переконливими. Тим більше, що запобіжний захід, про застосування якого прохає прокурор (домашній арешт), не зможе уможливити спілкування підозрюваного та його співмешканки. За таких обставин, вказаний ризик до уваги судом не приймається.

Між тим, оцінивши всі обставини в їх сукупності, враховуючи, відсутність у ОСОБА_5 позитивних характеристик, беручи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, вчинене вже через три місяці після звільнення з місць позбавлення волі, суд, вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може виключно запобіжний захід у виді домашнього арешту, підстави для застосування до нього менш суворого запобіжного заходу відсутні.

Вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього даного виду запобіжного заходу. Разом із тим, враховуючи встановлені в ході розгляду клопотання обставини, суд вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного, який працює, обмеження залишати житло починаючи з 22 год. до 06 год. ранку наступної доби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178,181,194 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду та зобов`язати прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відділення поліції №2 Кременчуцькогго ВП ГУНП у Полтавській області.

Строк дії ухвали закінчується 28 листопада 2018 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1