Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

24 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, відмовлено.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 щодо неповернення йому тимчасово вилученого майна, а саме: флеш носія «Transcend» 16 Gb чорного кольору, флеш носія«Transcend» 16 Gb, ноутбука «Apple F1369», що було вилучене під час обшуку в офісних приміщеннях ПАТ «Концерн Галнафтогаз» за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 72 в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000162, та зобов`язати слідчого повернути йому вказане майно.

Свої вимоги мотивував тим, що вказане майно є його власністю і не належить ПАТ «Концерн Галнафтогаз», а тому всупереч вимогам ст.ст.31, 41 Конституції України, ст.16 КПК України він протиправно позбавлений власності, і зняття інформації з відповідних носіїв, що не входили до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 14.08.2018 року, є порушенням конституційних прав. Оскільки вилучене майно, як вказує ОСОБА_2 , є тимчасово вилученим, а слідчий у передбачений ч.5 ст.171 КПК України строк з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до слідчого судді не звертався, то відповідно до вимог ст.169 КПК України, це майно підлягає поверненню його володільцю.
Слідчий суддя, встановивши, що вилучені під час обшуку речі не мають статусу тимчасово вилученого майна, адже дозвіл на їх відшукання наданий ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року, а також враховуючи зміст наявної на флеш носіях та ноутбуці інформації, в задоволенні скарги відмовив.
На вказане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого повернути належне йому майно. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, наводить доводи, аналогічні тим, що викладені в скарзі на бездіяльність слідчого.

При цьому, посилаючись на положення ст.19, п.8 ч.3 ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, якими визначено загальні засади кримінального провадження та забезпечено право на апеляційний перегляд справи, а також правові позиції в рішенні Конституційного Суду України _________________________________________

Справа № 11-сс/824/1125/2018
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_4
№ 3-пр/2015 від 08.04.2015 року, постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року, практику Європейського суду з прав людини, вказує, що відмова у відкритті апеляційного провадження буде порушенням його конституційних прав.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи № 761/33597/18 (провадження № 1-кс-22832/18), вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.
Згідно з ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 309 КПК України встановлено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Згідно з ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Отже, ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого за наслідками її розгляду по суті, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, про що і зазначено в її резолютивній частині.
Посилання в апеляційній скарзі на забезпечення права на апеляційний перегляд відповідно до Конституції України є слушними, однак кожному гарантується право на таке оскарження у порядку та у спосіб, передбачений законом.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1