АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2732 /2018 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
власника майна ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 квітня 2018 року,
В с т а н о в и л а:
Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання заявниці про накладення арешту на квартиру має на меті перешкоджання державним виконавцям виконати рішення суду та не є засобом забезпечення кримінального провадження в розумінні глави 17 КПК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, думку власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді мають право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором та з метою забезпечення цивільного позову цивільний позивач.
Разом з тим, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що позовні заяви надані ОСОБА_6 подані відносно головного бухгалтера та керівника філії ВАТ «Ощадбанк» і жодного відношення до квартири не мають.
Однак, саме цивільний позивач може звертатись з клопотанням про арешт майна саме з метою забезпечення цивільного позову.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, ретельно дослідивши надані матеріали, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, відмовив у накладенні арешту на майно зазначеного у клопотанні прокурора, а тому вимоги апелянта щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного судового рішення, слід визнати непереконливими.
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4