Справа № 595/352/14-к
Провадження № 1-кс/595/246/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2018 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 без визначення застави.

Клопотання мотивує тим, що 29 жовтня 2013 року о 01 год. 00 хв., на території житлового господарства ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на грунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 один удар кулаком лівої руки в живіт та один удар кулаком правої руки в обличчя, від яких ОСОБА_7 впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 наніс йому два удари правою ногою в живіт. Своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесне ушкодження, у вигляді закритої травми живота з розривом тонкого кишечника, що ускладнилось розвитком розлитого серозно-фібринозного перитоніту, яке згідно висновку експерта № 462 від 10 грудня 113 року, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання по вищевказаних підставах, та зазначив, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів не зможе завадити ризикам зазначеним в клопотанні.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечив, посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, до ОСОБА_4 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений в судовому засіданні відмовився від будь-яких пояснень, на підставі ст.63 Конституції України.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Бучацьким районним судом розглядається кримінальне провадження №0000445 від 12 листопада 2013 року по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

16.06.2017 року провадження в справі зупинено до розшуку підсудного ОСОБА_4

28 червня 2018 року до суду надійшло повідомлення із Бучацького відділення поліції № 3274/18 від 28.06.2018 року, із якого вбачається, що місце перебування ОСОБА_4 встановлено.

Згідно протоколу затримання особи 28.06.2018 року ОСОБА_4 було затримано в 15 год. 30 хв. працівниками Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні достовірно встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений, може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, на думку суду той факт, що ОСОБА_4 перебував у розшуку, підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від суду. Крім того, з огляду на те, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинене під час відбування іспитового строку, то такі обставини дають суду підстави обґрунтовано вважати наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що обвинувачений постійного місця роботи немає, неодружений, проживає сам, тобто має слабкі соціальні зв`язки за місцем проживання.

Судом береться до уваги, що ОСОБА_4 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочину під час іспитового терміну, ухилявся від суду, та з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики, суд вважає, клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Твердження сторони захисту, про необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд оцінює критично, оскільки на думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, а саме, що обвинувачений, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, посилання захисника на те, що обвинувачений хворіє на псоріаз, а тому не може утримуватись в умовах СІЗО, суд оцінює критично, оскільки на підтвердження таких обставин суду не надано жодного доказу, крім того, такі твердження спростовуються актом медичного обстеження Бучацької ЦКРЛ від 29.06.2018 року, з якого вбачається, що протипоказань для утримання в умовах СІЗО у обвинуваченого не має.

Враховуючи положення ч.4 ст. 183 КПК України, з огляду на встановлені в ході судового розгляду ризики, а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема вчинення злочину із застосуванням насильства щодо потерпілого, суд вважає недоцільним визначати розміру застави в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК Українив апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,193,194,196,197,205,209,331 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 задоволити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Доброполе, Бучацького району, Тернопільської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб.

Ухвала діє до 15 год. 30 хв. 26.08.2018 року.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1