Справа № 565/962/18
Провадження № 1-кп/565/71/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 06.04.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовська, Рівненської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта вища, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, згідно ст. 89 КК України,
-за ч.1 ст.309 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 06.04.2018 року приблизно о 11 год. 00 хв., маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, не маючи на те відповідного дозволу, виготовив неподалік будинку АДРЕСА_2 , особливо небезпечний наркотичний засіб дизоморфін, частину якого вжив особисто шляхом здійснення ін.єкції у вену, а іншу частину вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу масою 0,0124г. незаконно, не маючи на те відповідного дозволу, зберігав без мети збуту при собі, а саме до 16 год. 05 хв. 06.04.2018 року до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції.
16 травня 2018 року між прокурором Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Зі змісту даної угоди слідує, що прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст.309 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Окрім цього, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за вчинений злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості у підготовчому судовому засіданні, судом враховано наступні обставини.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене з ним покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив затвердити вказану угоду і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри та обвинувального акту, дав свою згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, вказавши на свою реальну здатність виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Захисник підтримав думку обвинуваченого.
Відповідно до п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод, зокрема, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст.309 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу винного, його активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, як обставини, що пом`якшують покарання.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та ОСОБА_6 16 травня 2018 року, відповідають вимогам КПК України та КК України, що свідчить про наявність підстав для її затвердження.
За таких обставин, суд визнав доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст.309 КК України та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а розподіл процесуальних витрат необхідно провести у відповідності до вимог, передбачених ст. 124 КПК України.
З врахуванням наведених обставин, керуючись ст.ст. 100, 124,314, 373, 374, 376, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену16 травня 2018 року між прокурором Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення- злочину передбаченого ч. 1 ст.309 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави витрати на залучення експерта у розмірі 1 430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень.
Речові докази по справі: особливо небезпечний наркотичний засіб дизоморфін масою 0,0124 гр. знищити.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1