ВЕРХОВНИЙ СУД
КАСАЦІЙНИЙ КРИМІНАЛЬНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2018 року
м. Київ

справа № 449/1343/15-к
провадження № 51-2870км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого на вирок Апеляційного суду Львівської області від 4 листопада 2016 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 389 Кримінального кодексу України (далі КК).
Обставини справи
1. Перемишлянський районний суд Львівської області вироком від 6 липня 2016 року визнав ОСОБА_6 винним в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання за таких обставин:
Перемишлянський районний суд Львівської області вироком від 20 травня 2015 року засудив ОСОБА_6 за частиною першою статті 185 КК до покарання у виді 80 годин громадських робіт. 24 липня 2015 року вирок було прийнято до виконання. 31 липня 2015 року ОСОБА_6 роз`яснено порядок та умови відбуття покарання та видано направлення до МПК «Комунальник» для відбуття покарання з 9 вересня 2015 року. Засуджений призначене покарання не відбув. Окрім того, протягом серпняжовтня 2015 року ОСОБА_6 не прибув для реєстрації до Перемишлянського районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції. 20 жовтня 2015 року засудженому винесено письмове попередження за ухилення від відбування покарання. Станом на 20 жовтня 2015 року засуджений відбув 8 годин громадських робіт.
2. Суд постановив новий вирок, за яким призначив ОСОБА_6 покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК звільнив його від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк в 1 рік.
3. 15 липня 2016 року Перемишлянський районний суд Львівської області виніс ухвалу про виправлення описки в резолютивній частині вищевказаного вироку. Фразу «призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі» суд замінив на «призначити йому покарання 2 (два) роки обмеження волі». Суд керувався тим, що було допущено описку, оскільки саме до такого покарання було засуджено ОСОБА_6 , а також що покарання у виді позбавлення волі не передбачено санкцією частини другої статті 389 КК.
4. Апеляційний суд Львівської області вироком від 4 листопада 2016 року скасував вирок суду першої інстанції та ухвалу про виправлення описки. Суд призначив засудженому покарання у виді 1 року обмеження волі. Також на підставі статті 71 КК суд приєднав не відбуте покарання за вироком від 20 травня 2015 року, яким ОСОБА_6 було засуджено до покарання у виді 80 годин громадських робіт. Невідбуті 72 години громадських робіт суд перерахував на 9 днів обмеження волі. Таким чином, остаточно ОСОБА_6 було засуджено до 1 року і 9 днів обмеження волі.
Вимоги і доводи касаційної скарги

5. У касаційній скарзі засуджений просить на підставах, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), скасувати вирок Апеляційного суду Львівської області від 4 листопада 2016 року і призначити новий розгляд судом апеляційної інстанції. Він стверджує, що апеляційний суд неправомірно застосував статтю 71 КК і приєднав до покарання 72 години громадських робіт за попереднім вироком, оскільки це покарання засуджений повністю відбув. На підтвердження цього він посилається на довідку Перемишлянського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції від 6 липня 2016 року № 10/КВІ/15/976, відповідно до якої станом на 5 липня 2016 року ОСОБА_6 відбув 80 годин покарання у виді громадських робіт.
6. Також ОСОБА_6 зазначає, що апеляційний суд, призначаючи йому покарання, не врахував тяжкості злочину, особу винного та інші пом`якшуючі обставини. Окрім того, засуджений не погоджується із скасуванням апеляційним судом ухвали про виправлення описки від 15 липня 2016 року. Про наявність саме описки, на думку ОСОБА_6 , свідчить те, що в мотивувальній частині вироку вказано: «призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції частини другої статті 389 КК».
Оцінка Суду

7. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала доводи касаційної скарги в частині безпідставного застосування статті 71 КК при призначенні покарання, обговоривши наведені в скарзі доводи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що подану скаргу належить задовольнити частково на таких підставах.
8. Відповідно до частини першої статті 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
9. Матеріалами справи підтверджено, що до постановлення вироку судом першої інстанції ОСОБА_6 повністю відбув покарання у виді 80 годин громадських робіт. Зокрема, про це свідчить довідка Перемишлянського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції від 6 липня 2016 року № 10/КВІ/15/976 (а.с. 48). Постановляючи вирок, апеляційний суд не взяв до уваги цей документ, на який звертав увагу ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду.
10. Таким чином, Апеляційний суд Львівської області, не з`ясувавши фактичних даних щодо стану відбуття засудженим покарання, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
11. Суд не вважає за необхідне розглядати вимогу засудженого про скасування оскарженого вироку апеляційного суду в частині скасування ухвали Перемишлянського районного суду Львівської області про виправлення описки від 15 липня 2016 року. Своїм вироком апеляційний суд скасував вирок суду першої інстанції, якого стосувалася постанова про виправлення описки, тому вирішення цього питання не має значення для вирішення касаційної скарги по суті.

12. Суд відхиляє інші доводи касаційної скарги як необґрунтовані.
13. Ухвалюючи свій вирок у частині призначення покарання за частиною другою статті 389 КК, апеляційний суд належним чином урахував тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого. У колегії суддів немає підстав ставити під сумнів висновок апеляційного суду з цього приводу.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Львівської області від 4 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити: виключити з вироку рішення цього суду про призначення ОСОБА_6 покарання на підставі статті 71 КК.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за частиною другою статті 389 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, призначеного судом апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3