АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/757/18 Справа № 175/1753/18 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000546 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
В апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_5 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді про арешт майна та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Оскаржуваною ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського РВП ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000546 від 12.05.2018, а саме на: автомобіль марки «VOLKSWAGEN D3 TRANSPORTER», білого кольору номерний знак НОМЕР_1 .
Згідно ухвали слідчого судді, здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом заволодіння майном, шляхом вільного доступу, із використанням автомобіля марки ««VOLKSWAGEN D3 TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_1 , здійснили крадіжку металевих виробів та з причин, які не залежали від їх волі не змогли розпорядитися викраденим майном, так як їх злочинні дії були зупинені працівниками поліції..
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що слідчим не зазначено конкретних підстав, у зв`язку з яким потрібно здійснювати арешт на даний автомобіль, а також свідоцтво про реєстрацію ТЗ, та ключі до нього, оскільки предметом вказаного кримінального правопорушення є не автомобіль, а металеві вироби, а також автомобіль не є знаряддям кримінального правопорушення. Крім того послався, що відомості до ЄРДР внесені за фактом крадіжки металевих виробів.
В обґрунтування апеляційних скарг прокурор ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки відповідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Токож вказує на те, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду. Не зважаючи на те, що клопотання про арешт майна направлено слідчим ще 12.05.2018, яле воно судом розглянуто лише 05.06.2018, а саме через 23 дні після його подання. .
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя не виконав належним чином, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, в обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що предметом вказаного кримінального правопорушення є не автомобіль, а металеві вироби, що автомобіль не є знаряддям кримінального правопорушення. Крім того зазначив, щовідомості до ЄРДР внесені за фактом крадіжки металевих виробів.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання слідчого.
Будь-яких інших підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі не навів.
Проте з такими висновками слідчого судді апеляційний суд не може погодитись, виходячи з наступного.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Апеляційний суд зауважує, що належною правовою підставою для утримання слідчим або прокурором майна, яке має статус тимчасового вилученого або не є таким - є ухвала слідчого судді про його арешт.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження. Отже за правилами ст. 132 КПК його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Як видно з наявних матеріалів вказаний автомобіль, було затримано з викраденими металевими виробами, реально існують ризики його пошкодження та перетворення. На вказане суд увагу не звернув. Тому ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню,
Враховуючи положення ст. 173 КПК, апеляційний суд приймає до уваги, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, передбаченого ст. 358 КК, а також необхідність проведення низки слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК.
.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000546, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №000546, а саме на автомобіль марки ««VOLKSWAGEN D3 TRANSPORTER», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього.
Виконнання ухвали покласти на Дніпровський РВП (сел. Слобожанське) ДВП ГУНП в дніпропетровській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: