ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000134 від 26.07.2016 р. та № 0000075 від 22.03.2018 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , неодруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

по обвинуваченню за ст. 407 ч. 4 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, 17 червня 2016 року самовільно залишив розташування військової частини, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд до 23 липня 2016 року, після чого солдат ОСОБА_5 самостійно прибув до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків. Окрім того, солдат ОСОБА_5 15.03.2017 року о 8 годині не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , та був безпідставно відсутній на військовій службі до 21.03.2018 року.

За час відсутності в частині обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч. 4 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вказав, що він дійсно був відсутній у військовій частині, так як був дома, добровільно повертався до військової частини. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати, так як зрозумів неправильність своїх дій, бажає продовжувати службу.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, обмежившись допитом обвинуваченого, роз`яснивши учасникам провадження позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 349 КПК України.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, вказані в ст. 65 КК України.

Обвинувачений вчинив тяжкий злочин відповідно до вимог ст. 12 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, явка з каяттям.

Визначаючи покарання суд враховує також, що обвинувачений не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, працездатний, на обліку за станом здоров`я не перебуває, бажає продовжувати службу, розкаявся, а тому застосовує вимоги ст. 69 КК України.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 407 ч. 4 КК України та призначити покарання з застосуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді службового обмеження строком 1 рік з відрахуванням в доход держави 20% із суми грошового забезпечення.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1