Провадження 1-кп/331/488/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_5 ,

представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників: ОСОБА_10 ,, ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18

обвинувачених: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі в режимі дистанційного судового провадження кримінальне провадження № 1-кп/331/488/2018 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_19 , ОСОБА_20 за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст..257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 146, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 262, ч.1 ст. 14, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 146, ч.1 ст. 14, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України.

Судом на обговорення поставлено питання доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , через ненадходження клопотання від прокурора про обрання запобіжного заходу на час судового провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 терміном на 60 днів, оскільки ризики, про які було зазначено в ухвалі слідчого судді, не зменшилися та продовжують існувати та строк тримання під вартою закінчується. Інших клопотань у підготовчому судовому засіданні не заявив.

Представники потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримали позицію прокурора щодо необхідності продовження запобіжного заходу щодо обвинувачених у вигляді тримання під вартою та просили врахувати намагання обвинувачених та їх захисників затягнути процес та дозволити їм звільнитися з-під варти через сплив граничних строків обраного раніше запобіжного заходу.

Обвинувачені ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 відмовились від участі у розгляді питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у режимі відеоконференції. Забезпечення їх особистої участі у судовому процесі неможливо у зв`язку із надходження справи до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за 6 робочих днів до спливу граничного терміну їх перебування під вартою та здійсненням етапування такої категорії засуджених лише 1 раз на місяць. Колегією суддів прийнято рішення про розгляд даного питання у відсутності обвинувачених.

Захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_28 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у судовому засіданні вважали неможливим вирішення цього питання у відсутності їх підзахисних та вважали необхідним залишити дане питання без розгляду, просили відкласти розгляд цього питання на іншу дату та забезпечити їх переведення до Запорізького слідчого ізолятора. Крім того, зазначили, що у підготовчому судовому засіданні суд не може за власною ініціативною розглядати питання обрання запобіжного заходу, просили врахувати, що відповідне клопотання від прокурора не надходило. Будь-яких доказів на спростування доводів щодо існування ризиків можливого переховування від суду та впливу на свідків не надали.

Обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та їх захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_12 просили вирішити зазначене питання на розсуд суду.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає доцільним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, знищити чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Дійсно, рішенням Конституційного суду України від 23.11.2017 року № 1-р/2017 положення речення третього частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Зі змісту вказано рішення випливає, що «право на свободу та особисту недоторканність, як і будь-яке інше право, потребує захисту від свавільного обмеження, для чого вимагається періодичний судовий контроль за обмеженням чи позбавленням свободи та особистої недоторканності, що має здійснюватися у визначені законом часові інтервали. Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у пункті 3 статті 5 Конвенції (пункт 66 рішення від 9 січня 2003 року у справі "Шишков проти Болгарії", пункт 40 рішення від 10 червня 2008 року у справі "Тасе проти Румунії"). Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.»

У судовому засіданні встановлено, що прокурором ОСОБА_5 ані 06.09.2018 року, ані 07.09.2018 року, ані раніше до початку судового засідання не було подано клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 на час судового розгляду даного провадження, при тому, що термін дії обраного раніше запобіжного заходу спливає 10.09.2018 року, про що достовірно відомо прокурору.

Такі дії представника Генеральної прокуратури України колегією суддів розцінені як неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, тому, з метою недопущення автоматичного продовження обраного раніше запобіжного заходу та здійснення відповідного судового контролю у межах наданих суду повноважень, питання доцільності продовження найсуворішого запобіжного заходу було поставлено судом на обговорення учасників процесу за ініціативою суду. За таких підстав, враховуючи намагання сторони захисту у будь-який спосіб перешкодити своєчасному вирішенню питання про термін дії запобіжного заходу щодо обвинувачених, колегія суддів вважає необхідним відхилити доводи захисників щодо неможливості розгляду такого питання саме за ініціативою суду без відповідного клопотання прокурора, з наведених вище підстав.

Крім того, колегія суддів вважає однією із форм затягування судового процесу небажання обвинувачених брати участь у судовому процесі у режимі відеоконференції, оскільки судом були створені усі умови для забезпечення можливості висловити свою позицію щодо доцільності продовження запобіжного заходу, навести обґрунтування та надати докази для пом`якшення запобіжного заходу на час судового розгляду, однак, ані обвинувачені, ані їх захисники таким правом не скористалися, внаслідок чого зазначене питання вирішуються судом на підставі тих доказів, які були наведені іншими учасниками процесу, та містяться у матеріалах справи.

Так, колегія суддів вважає наявним та доведеним ризик того, що обвинувачені ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 можуть продовжити злочинну діяльність, оскільки вони обвинувачуються у імовірному вчиненні шести епізодів аналогічних особливо тяжких злочинів, які пов`язані із посягання не тільки на майно громадян, а і на їх життя та здоров`я, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки їх поведінки та переконує колегію суддів у тому, що зазначений ризик є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності. Такі висновки ґрунтуються, у тому числі, і на відомостях щодо відсутності офіційного та постійного місця роботи обвинувачених, та, як наслідок, відсутності законних джерел доходу.

Крім того, виходячи з того, що усі епізоди злочинної діяльності, які ставляться у провину ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , пов`язані із заподіянням шкоди потерпілим та, на думку слідства, вчинялись у присутності потерпілих та свідків, видається очевидним ризик можливого впливу обвинувачених на вказаних осіб з метою схилити їх до відмови від надання пояснень або зміни пояснень у суді з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, враховуючи, що обвинувачені та їх захисники не навели суду ніяких доказів на підтвердження підстав для зміни обраного раніше запобіжного заходу, судом таких обставин встановлено не було, при цьому клопотання від прокурора про обрання запобіжного заходу не надходило, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження обраного раніше слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці щодо кожного з обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст.177,183, 314-315 КПК,-

У Х В А Л И Л А:
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 1-кп/331/488/2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Київському СІЗО строком на 2 місяці до 07 листопада 2018 року включно.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 1-кп/331/488/2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Київському СІЗО строком на 2 місяці до 07 листопада 2018 року включно.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 1-кп/331/488/2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Київському СІЗО строком на 2 місяці до 07 листопада 2018 року включно.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 1-кп/331/488/2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у Київському СІЗО строком на 2 місяці до 07 листопада 2018 року включно.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 1-кп/331/488/2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у Київському СІЗО строком на 2 місяці до 07 листопада 2018 року включно.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 1-кп/331/488/2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,у Київському СІЗО строком на 2 місяці до 07 листопада 2018 року включно.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 1-кп/331/488/2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,у Київському СІЗО строком на 2 місяці до 07 листопада 2018 року включно.
Копію ухвали надіслати начальнику Київського слідчого ізоляторя для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3