Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-КП/758/825/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2018 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0002454, яке надійшло від прокурора з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця м. Перм, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюяого тимчасово АДРЕСА_2 , працюючого водій таксі ТОВ «Уклон», раніше судимого 06.03.2018 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 191 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., штраф сплачений,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.2,ч.15 ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2018 року близько 21 год. 25 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщені супермаркету «Сільпо», який належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» що розташований за адресою: м. Київ, вул. П.Сагайдачного, 41, підійшов до холодильних установ з продажу заморожених продуктів. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, а саме продуктів харчування.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 перебуваючи в торгівельному залі супермаркету «Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. П.Сагайдачного, 41, підійшов до холодильної камери та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв рукою упаковку варено-мороженої чілійської мідії вагою 1,67 кг, вартістю 243 грн. 54 коп. (без ПДВ), що належать ТОВ «Сільпо-ФУД», і поклав собі в рюкзак та направився в сторону касової зони.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу. ОСОБА_5 разом із викраденим майном на суму 243 грн. 54 коп. пройшов касову зону без сплати за товар, після чого направився до виходу з приміщення супермаркету «Сільпо», вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 був затриманий охороною вищевказаного супермаркету.

Ці дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

30 червня 2018 р. між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469 та 471 КПК України.

Згідно з даною угодою представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, останній у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода останнього на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Представник потерпілого просив затвердити угоду.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з представником потерпілого затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

затвердити угоду від 30 червня 2018 р. про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ст.100 КПК України майно, яке намагався викрасти обвинувачений, яке зберігається у потерпілого залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1