печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
18 січня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0002675, -

В С Т А Н О В И В :
На розгляд слідчого судді надійшла вказана заява ОСОБА_3 про відвід слідчого.

Обґрунтовуючи заяву, вказує, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002675 за його підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 37, ч. 3 ст. 365 КК України, старшим слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні визначено слідчого ОСОБА_5 , який протягом досудового розслідування систематично порушує його права. Так, вказує, що впродовж серпня вересня 2017 року слідчим ОСОБА_5 було штучно створено докази того, що підозрюваний ухиляється від процесуальних обов`язків, та звинувачено його в спробах переховування від органів розслідування, а саме складено документи, що мають неправдиві відомості про факт неприбуття ОСОБА_3 без поважних причин за викликом, незаконне оголошення в розшук на цій підставі, використано ці обставини в клопотанні для введення суду в оману в частині існування ризиків, які дають підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засідання підозрюваний, захисник заявлений відвід підтримали повністю. Зазначили, що 09.08.2017 в приміщенні Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 зустрівся зі слідчими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурором ОСОБА_7 , які не повідомили його про можливу участь в будь-яких процесуальних діях та необхідність явки найближчим часом до приміщення органу досудового розслідування. Натомість він повідомив слідчих про своє відрядження. Враховуючи відсутність процесуальних обмежень щодо пересування територією України та особистих зобов`язань, покладених судом, вибув у відрядження. 09.08.2017 судове засідання щодо продовження йому покладених обов`язків не відбулось через відсутність його захисника, розгляд відповідного клопотання було відкладено, тому в період відрядження обов`язки вже не діяли. В повідомленні прокурору та слідчому не було зазначено, де конкретно ОСОБА_3 перебуватиме в період відрядження, оскільки це таємниця і він не був зобов`язаний про це повідомляти. Вважали, що дії слідчого свідчать про його упередженість, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України є підставою для відводу слідчого.

Слідчий проти задоволення заяви про відвід категорично заперечував, вважаючи підстави для відводу відсутніми, а доводи сторони захисту надуманими. Так, заперечував, що ОСОБА_3 заздалегідь повідомив слідчого, прокурора в провадженні про своє відрядження, хоча йому було про таке відрядження відомо, так як наказу про відрядження передує написання рапорту, його погодження тощо. Слідчий протягом досудового розслідування на заяви ОСОБА_3 надавав йому можливість виїхати як за межі м. Києва, так і за кордон, тому будь-яких перешкод повідомити слідчого про відрядження чи погодити його, не було. Поїхати у відрядження, не повідомивши про це завчасно слідчого, не повідомивши своє точне місцезнаходження - таким чином ОСОБА_3 , намагався досягнути того, щоб закінчились строки досудового розслідування. Телеграма про те, що підозрюваний виїхав у відрядження, надійшла до органу досудового розслідування тоді, коли ОСОБА_3 вже виїхав. В судове засідання з розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу після оголошення перерви ОСОБА_3 не з`явився. В свою чергу ОСОБА_3 знав, про те, що планується продовження строків досудового розслідування, та намагаючись створити ситуацію, за якої це було неможливо через його відсутність. Зазначив, що ОСОБА_3 викликався ним шляхом направлення повістки на роботу 08.08.2017, 09.08.2017, 10.08.2017, направлялись звернення щодо відкликання ОСОБА_3 з відрядження, проте до позитивного результату це не призвело. Таким чином, у слідчого не було іншого виходу, ніж оголосити ОСОБА_3 у розшуку та зупинити досудове розслідування Вважав, що не допустив упередженості, діяв в інтересах кримінального провадження та із дотриманням норм КПК, тому в задоволенні відводу просив відмовити.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, надходжу наступних висновків.

Положення ст. 77 КПК України зазначають підстави відводу щодо слідчого.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, на який сторона захисту посилається в обґрунтування заявленого відводу, визначено, що слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2017 у кримінальному провадженні №0002675 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язано його прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень, та покладено ряд обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 09.08.2017.

Наказом т.в.о. командувача Національної гвардії України ОСОБА_8 від 09.08.2017 №175дск начальника управління з громадської безпеки генерал-майора ОСОБА_3 направлено в службове відрядження 10.08.2017 до міст Краматорська та Часового Яру Донецької області (штаб АТО). Кінцева дата відрядження в наказі відсутня.

Супровідним листом №27/6-1087дск від 11.08.2017, що надійшов на адресу Генеральної прокуратури України 16.08.2017, копія вказаного наказу направлена органу досудового розслідування.

Слідчим на адресу ГУ Національної гвардії України направлявся лист щодо забезпечення явки ОСОБА_3 до Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України на 16-00 год. 10.08.2017, 11-00 год. 11.08.2017, 11-00 год. 14.08.2017, 11-00 год. 15.08.2017, проте листом №27/6-5737 від 10.08.2017 за підписом т.в.о. першого заступника командувача Національної Гвардії України (начальник штабу) ОСОБА_9 слідчого повідомлено про неможливість забезпечення явки ОСОБА_3 у зв`язку із тим, що останній 10.08.2017 вибув у службове відрядження.

Про вибуття у відрядження 11.08.2017 ОСОБА_3 направлено повідомлення від 10.08.2017 на адресу Генеральної прокуратури України, в означеному повідомленні ОСОБА_3 зазначив, що у зв`язку із специфікою регіону зв`язок із ним просить підтримувати через керівництво штабу АТО.

Слідчий звертався на ім`я командувача Національної гвардії України з листом від 10.08.2017, в якому повідомляв про необхідність вирішення питання про відкликання ОСОБА_3 із зони проведення АТО та забезпечення його явки до Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України для його участі в проведенні слідчих та процесуальних дій, з роз`ясненням того, що ОСОБА_3 є підозрюваним у кримінальному провадженні, із ним періодично (як правило кілька разів на тиждень) проводяться слідчі та процесуальні дії, окремі з яких є невідкладними та терміновими і не дозволяють їх перенесення на іншу дату та час.

Проте, на звернення слідчого до ГУ Нацгвардії України останньому надійшла відповідь №27/34/1-5789 від 11.08.2017, якою слідчому запропоновано викликати ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України для участі в слідчих та процесуальних діях в порядку, передбаченому статтями 135-138 КПК України.

Як зазначили сторони в судовому засіданні, зокрема підтвердив сам підозрюваний, судове засідання з продовження строку дії покладених на ОСОБА_3 обов`язків 09.08.2017 не відбулось у зв`язку із неявкою захисника підозрюваного, а в наступне судове засідання не з`явився вже ОСОБА_3 .

Постановою слідчого ОСОБА_5 , що погоджена прокурором ОСОБА_7 , від 14.08.2017 оголошено розшук ОСОБА_3 , зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні. Така постанова обґрунтована тим, що підозрюваний ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що йому повідомлена підозра та що за його участю періодично здійснюються слідчі та процесуальні дії, без повідомлення слідчого у кримінальному провадженні направився у службове відрядження для участі в антитерористичній операції. Підозрюваний ОСОБА_3 також був обізнаний, що 25.08.2017 спливають строки досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002675, продовження яких вимагає дотримання певної процедури, визначеної відповідними нормами КПК України. Вручити копію клопотання ОСОБА_3 за місцем його проживання та роботи не виявилось можливим. Станом на 14.08.2017 підозрюваний ОСОБА_3 на виклик органу досудового розслідування не з`явився, його місцезнаходження органу досудового розслідування невідоме.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2017 було задоволено скаргу ОСОБА_3 та скасовано постанову старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 14.08.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002675 від 05.10.2016 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 37, ч. 3 ст. 365 КК України.

Як визначено Кримінальним процесуальним кодексом України, дії, бездіяльність, рішення слідчого та прокурора під час досудового розслідування, визначені ст. 303 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Поряд із тим, скасування прийнятого слідчим в ході досудового рішення, зобов`язання його вчинити певну дію чи припинити бездіяльність не свідчить апріорі про упередженість слідчого чи його заінтересованість в результатах провадження.

Оцінюючи посилання сторони захисту в даному конкретному кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що до підозрюваного ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0002675 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, покладено обов`язки, зокрема, прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, строк обов`язків визначено до 09.08.2017 включно. Судове засідання з розгляду клопотання про продовження покладених на ОСОБА_3 обов`язків не відбулось 09.08.2017 через неприбуття до суду його захисника, та в цей же день винесено наказ про відрядження ОСОБА_3 , а наступного дня підозрюваний вибув у відрядження, будучи обізнаним із тим, що клопотання про продовження строку дії обов`язків перебуває на розгляді слідчого судді. Заздалегідь про плани вибути у відрядження слідчого офіційно не повідомлено. Органу досудового розслідування ні ОСОБА_3 , ні його захисником, ні керівництвом Нацгвардії не було повідомлено про терміни відрядження ОСОБА_3 , його місцезнаходження та конкретно визначені засоби зв`язку із ним. Вказані обставини у їх сукупності могли створити підстави для обґрунтованого припущення слідчого про намагання підозрюваного переховатись від досудового розслідування та, як пояснив слідчий в судовому засіданні, сприймалось ним як спроба створити ситуацію, за якої буде неможливим продовження строків досудового розслідування та вони сплинуть.

Отже, як вбачається із наданих на дослідження матеріалів провадження, пояснень та викладеного вище, постанова про оголошення ОСОБА_3 в розшук та зупинення провадження у справі була прийнято слідчим внаслідок власної правової оцінки сукупності обставин справи.

За викладених обставин вважаю, що в дії слідчого ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0002675 щодо оголошення ОСОБА_3 в розшук та зупинення провадження у справі ґрунтувались на власній правовій оцінці слідчим обставин справи та завдань кримінального провадження, та в його діях відсутні дані, які б вказували на його особисту заінтересованість в результатах провадження чи викликали сумніви щодо його неупередженості до сторони захисту в провадженні, зокрема безпосередньо до підозрюваного ОСОБА_3 .

На підставі викладеного вважаю, що підстави для задоволення заяви про відвід слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002675 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 81, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0002675 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1