Справа № 303/3744/18
Провадження № 1-кп/303/474/18
ряд. стат. звіту № 55
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2018 року за № 0000044, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, солдата, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2018 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
На підставі обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом та проходячи військову службу під час дії особливого періоду у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), порушуючи вимоги ст.ст. 9,11,12,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від військової служби в умовах дії особливого періоду, о 08.00 год. 07 лютого 2017 року умисно не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та ухилявся від її проходження без поважних причин до13 червня 2018 року, проводячи час на власний розсуд поза місцем служби, не пов`язуючи свою діяльність з виконанням обов`язків військової служби.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Під час підготовчого судового засідання прокурором подано до суду на затвердження угоду про визнання винуватості, яку 27 червня 2018 року було укладено між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .
У відповідності до умов угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, звільнення від відбування даного покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком один рік та застосування п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Захисник також підтримав угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України. Вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 частини четвертої ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені частиною другою ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана суспільним інтересам.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, безпосередня участь в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією ч.4 ст. 407 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 369, 370-374, 469, 472-475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 червня 2018 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000044 від 13.06.2018 року.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського
міськрайонного суду ОСОБА_1