Справа № 752/4373/18
Провадження №1кс/752/1889/18
У Х В А Л А
про арешт майна

05.03.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 та слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005813 від 26.05.2017 року, внесене слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на на знак для товарів і послуг «БРСМ НАФТА» (комб.) за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить співзасновнику ТОВ «БРСМ-НАФТА» () БібіА .В.

В обґрунтування вимог, викладених у клопотанні про арешт майна слідчим зазначено, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 005813, внесене 26.05.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Враховуючи обставини провадження, слідчий вважає за необхідне не викликати підозрюваного, іншого власника майна, їх захисника під час проведення розгляду судом вказаного клопотання.

Вислухавши пояснення слідчого, який підтримав клопотання, а також дослідивши матеріали, долучені до клопотання, встановлено наступне.

Іноземною компанією "MELIAN МANAGEMENT LTD" та громадянином ОСОБА_5 було засновано ТОВ "БРСМ-НАФТА", частки у статутному капіталі "MELIAN МANAGEMENT LTD" та ОСОБА_5 становили 50% на 50%.

У травні 2017 року іноземній компанії «MELIAN MANAGEMENT LTD» стало відомо, що 22.05.2015 року директор ТОВ «БРСМ - НАФТА» () ОСОБА_6 уклала договір про передачу права власності на знак для товарів і послуг з громадянином ОСОБА_5 ( один з засновників ТОВ «БРСМ - НАФТА»), який подала на реєстрацію до Державної служби інтелектуальної власності, яка знаходиться за адресою: вул. Василя Липківського, 45, у зв"язку з чим Державною службою інтелектуальної власності 17.08.2015 року було видане відповідне рішення про передачу всіх прав на знак для товарів і послуг «БРСМ-НАФТА» (комб.) від ТОВ «БРСМ-НАФТА» ОСОБА_5 .

На думку іноземної компанїя «MELIAN MANAGEMENT LTD», вищезазначений договір та проведення передачі прав на знак для товарів та послуг «БРСМ-НАФТА» (комб.) є незаконним, здійснений без відповідних повноважень, та свідчать про розтрату та заволодіння майном директором ТОВ «БРСМ - НАФТА» ОСОБА_6 , яке було ввірене останній іноземною компанією «MELIAN MANAGEMENT LTD», як учасником та власником ТОВ «БРСМ - НАФТА».

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вважаю, що слідчий, звертаючись до суду з таким клопотанням, з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно - на знак для товарів і послуг «БРСМ НАФТА» (комб.) за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить співзасновнику ТОВ «БРСМ-НАФТА» () ОСОБА_5 , навів доводи щодо співрозмірності права власності з потребами кримінального провадження.

Суд погоджується з такими доводами слідчого, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно, на яке просить накласти арешт слідчий, може бути приховане, передане, пошкоджене або знищене,вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, як обгрунтоване.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собі форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальне провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які б переважали інтереси держави, на теперішній час не встановлено.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на знак для товарів і послуг «БРСМ НАФТА» (комб.) за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить співзасновнику ТОВ «БРСМ-НАФТА» () ОСОБА_5 із забороною будь - яким особам здійснювати використання, продаж, перереєстрацію, дарування та інші будь- які дії, що може призвести до його відчуження (зникнення), втрати або настання інших наслідків.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя