Номер провадження: 11-кп/785/814/18
Номер справи місцевого суду: 507/1840/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду кримінальну справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 22.02.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ананьїв-1 дільниця, Ананьївського району, Одеської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не одружений, не працюючий, освіта початкова загальна середня, раніше засудженого: - 15.09.2015 року Ананьївським районним судом Одеської області за ст.185 ч.2 КК України, до одного року позбавлення волі, згідно ст.ст.75,76, 102-104 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 2 ст. 289 КК України КК України, та йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано ОСОБА_8 невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Цим же вироком засуджений ОСОБА_9 , вирок відносно якого не оскаржений.
ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з вироку, неповнолітній ОСОБА_8 , будучи засудженим 15.09.2015 року Ананьївським районним судом Одеської області за ст.185ч.2 КК України до одного року позбавлення волі, згідно ст.ст.75,76,102-104 КК України та звільненим від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку, повторно, скоїв умисний тяжкий корисливий злочин.
Так, 26 липня 2016 року, близько 24:00 години, більш точний часу встановити не надалось можливим, неповнолітній ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 , за попередньою змовою між собою, переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом (мопедом), перебуваючи на території Любашівської ЦРЛ за адресою: вул. Софіївська, 45/47 смт. Любашівка Любашівського району Одеської області, незаконно заволоділи належним ОСОБА_10 мопедом марки «Мустанг МТ-110-3» вартістю 10574 грн., в бензобакові якого було п`ять літрів бензину марки А-95 вартістю 23 грн. за один літр на суму 115 грн., а всього спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 10689 грн.
Після скоєння крадіжки мопеда марки «Мустанг МТ-110-3», належного ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розпорядились вказаним мопедом на власний розсуд.
Продовжуючи свої протиправні дії, 02 серпня 2016 року, близько 24:00 години, більш точного часу встановити не надалось можливим, неповнолітній ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 , за попередньою змовою між собою, переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом (мопедом), прийшли до гаража, розташованого на території домоволодіння ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , в якому, як ОСОБА_8 достеменно було відомо, був наявний мопед, та ОСОБА_9 зусиллям рук відігнув металеву обшивку гаражних воріт, а ОСОБА_8 , через утворений отвір, проник в середину. Відчинивши таким чином двері гаража зсередини, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно заволоділи мопедом марки «Вайпер VP-110», належним ОСОБА_11 вартістю 13823 грн. в бензобакові якого був один літр бензину марки А-95 вартістю 23 грн., а всього спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 13846 грн.
Після скоєння крадіжки мопеда марки «Вайпер VP-110», належного ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпорядились вказаним мопедом на власний розсуд В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок, призначити йому більш м`яке покарання, вважаючи вирок занадто суворим, а, крім того, суд не врахував, що вину свою він визнав повністю, є неповнолітнім, має тяжкий стан здоров`я. Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, та просили застосувати дію ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_8 є неповнолітнім, позитивно характеризується, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Суд першої інстанції, з`ясувавши, думку учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинувачених в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Згідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 289 КК Українив апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які піддягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України. Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги кримінального Закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі, а висновки суду належним чином мотивовані. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд врахував дані про особу винного, його неповнолітній вік, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину в період іспитового строку, те, що він, будучи звільненим від відбування призначеного покарання з іспитовим строком за вироком Ананьївського районного суду Одеської області 15.09.2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України, на шлях виправлення не став, та в період іспитового строку, повторно, скоїв умисний тяжкий корисливий злочин, обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, дача правдивих свідчень, вчинення злочину в неповнолітньому віці, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та дійшов обґрунтованого висновку, що перевиховання і виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Колегія суддів вважає,що призначене обвинуваченому покарання, в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, є справедливим, достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, в зв`язку з чим не вбачає підстав для зниження міри покарання. Покарання призначено у відповідності до ст. 65 КК України, за своїм видом та за розміром призначене покарання є законним і справедливим, а тому доводи обвинуваченого про суворість призначеного судом першої інстанції покарання не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни вироку в цій частині.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України належить зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 час попереднього ув`язнення з 22.02.2017 року до 20.09.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. За таких обставин підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і зміни чи скасування вироку відсутні.
Керуючись ст. ст. ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Любашівського районного суду Одеської області від 22.02.2017 року відносно ОСОБА_8 за ст. 289 ч. 2 КК України без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 22.02.2017 року по 20.09.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3