Провадження № 1-кп/470/101/18
Справа № 485/1087/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2018 року за № 0000329, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комунарівка Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, утриманців не маючого, працюючого оглядачем гідротехнічний об`єктів ЕД № 3 Снігурівського управління водного господарства, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2018 року о 06 годині 50 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував на ділянці місцевості, розташованої на відстані одного кілометра від с. Трудолюбівка Снігурівського району Миколаївської області, в ході сварки через завчасний вигін корів на пасовище, виник злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , перебуваючи на зазначеній ділянці місцевості, в ході сварки, умисно наніс один удар головою в область носу ОСОБА_3 , внаслідок чого спричинив йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді перелому кісток спинки носу, хрящів крила носу та синця на носі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що того дня о 06 годині 40 хвилин виганяв корів на пасовище та виявив, що череда вже пішла. Наздогнавши череду у нього виникла сварка з потерпілим з приводу завчасного вигону корів, які повинні були виганятися о 07 годині. В ході сварки він завдав одного удару головою в область носу потерпілого, від чого останній впав на землю, однак піднявши його, попросив вибачення та пішов додому. У вчиненому щиро розкаявся. Цивільний позов потерпілого про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином визнав частково, в розмірі 500 грн. в частині відшкодування моральної шкоди.

Не дивлячись на визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так заявою від 05 червня 2018 року, адресованою на ім`я начальника Снігурівського відділу поліції, потерпілий ОСОБА_3 просив притягти до відповідальності ОСОБА_4 , який того дня близько 07 години за с. Трудолюбівка Снігурівського району завдав йому одного удару в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження (а.п.45).

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що того дня о 06 годині 50 хвилин вирішив допомогти пастухам виганяти корів на пасовище. Через те, що спізнювався на роботу, попросив їх вигнати корів завчасно. Обвинувачений, наздогнавши їх за селом, вчинив з ним сварку, в ході якої вдарив головою в область носу, від чого він втратив свідомість та впав на землю. Прийшовши до тями поїхав до лікарні у м. Снігурівка через отримані тілесні ушкодження. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 2000 грн. майнової шкоди та 1 000 грн. моральної шкоди підтримав, обґрунтувавши шкоду витратами на проїзд до лікарні, придбання ліків, фізичний біль і погане самопочуття протягом тижня з приводу зламаного носу, однак доказів понесених витрат не надав.

Згідно протоколу огляду місця події від 05 червня 2018 року з фототаблицею та план-схемою, слідчим Снігурівського відділу поліції було оглянуто ділянку місцевості розташовану на перехресті польових доріг між селами Трудолюбівка та Знамянка Снігурівського району Миколаївської області, де було виявлено вологу пляму розміром 11 на 8 сантиметрів (а.п.46-49).

Згідно висновку експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи № 66 від 12 червня 2018 року, у ОСОБА_3 малися тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носу, хрящів крила носу та синця на носі, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Утворення зазначених тілесних ушкоджень не виключається від одного удару головою чи іншим подібним предметом в обличчя і є маловірогідним в результаті падіння з положення стоячи на площину (а.п.51-52).

За даними протоколу слідчого експерименту від 13 червня 2018 року з фототаблицею, обвинувачений ОСОБА_4 показав, як саме він завдав удару головою в обличчя потерпілого (а.п.57-62).

За такого, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд знаходить доведеною.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, одружений, утриманців не має, працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п.63-73).

За даними досудової доповіді, наданої Снігурівським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки обвинуваченого для суспільства оцінюються як низькі, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, цілодобового нагляду та контролю (а.п.38-40).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність злочину, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі зазначеного, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого та обставин, яка пом`якшують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді грошового стягнення в мінімальних межах санкції частини статті обвинувачення, як того просив у судовому засіданні захисник, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, суд доходить наступного.

Відповідно до ст.ст.1166, 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення та шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала відповідно до закону.

Потерпілий в судовому засіданні майнову шкоду обґрунтовував витратами на проїзд до лікарні м. Снігурівка та придбання ліків, однак будь-який доказів про здійснені витрати не надав.

За такого, враховуючи недоведеність потерпілим майнової шкоди завданої злочином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, в розмірі 2000 грн.

Стосовно стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, то відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Розмір відшкодування моральної шкоди, як роз`яснено в пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує фізичний біль, якого зазнав потерпілий, ступінь негативних наслідків для його здоров`я, час для відновлення попереднього стану та майновий стан обвинуваченого, який має постійну роботу.

Таким чином суд, виходячи з розміру заявлених вимог, вважає, що оцінена потерпілим завдана йому моральна шкода, в розмірі 1000 грн., відповідає вимогам розумності і справедливості, а тому доходить висновку, що цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, підлягає задоволенню.

Долю речових доказів, які зберігаються в службовому сейфі № 21 кабінету № 208 Снігурівського відділу поліції, суд вирішує відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 та користь ОСОБА_3 завдану моральну шкоду, в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_3 в частині стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, в розмірі 2000 грн., відмовити.

Речові докази, які зберігаються в службовому сейфі № 21 кабінету № 208 Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, а саме медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути потерпілому ОСОБА_3 , як власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1