пр. № 1-кп/759/984/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000537, внесеного 09.01.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає у АДРЕСА_2 , зі слів працює у експрес-пошті «Автолюкс» на посаді водія, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:
ОСОБА_3 , 22.12.2012 року, будучи матеріально відповідальною особою, водієм-експедитором автотранспортного засобу з повною матеріальною відповідальністю Підприємства з 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко», розташованого по вулиці Чистяківській, 30 в місті Києві привласнив майно, яке перебувало в його віданні, завдавши Підприємству з 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко» матеріальну шкоду на загальну суму 3290 грн.

Так, згідно наказу № 314-К від 27.04.2012 року ОСОБА_3 працював водієм-експедитором автотранспортного засобу з повною матеріальною відповідальністю Підприємства з 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко», розташованого по вулиці Чистяківській, 30 в місті Києві та згідно договору від 26.04.2012 року про повну матеріальну відповідальність був матеріально-відповідальною особою в функціональні обов`язки якого входило: у встановлений порядок та строки отримувати, передавати матеріальні цінності, забезпечивши їх цілісність та збереження, відповідно до встановлених вимог бережно ставитись до переданих йому матеріальних цінностей та вживати заходів щодо запобігання їх знищенню, псуванню, розкраданню, нестачі, видавати у встановлені строки, згідно діючих правил, відповідним працівникам цінності (кошти).

22 грудня 2012 року ОСОБА_3 , перебуваючи на робочому місці, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 30, під час завантаження службового автомобіля «Mitsubishi Canter» з номерним знаком НОМЕР_1 , вирішив привласнити товарно-матеріальні цінності, що належать Підприємству з 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко». Того ж дня, приблизно о 20 год. 30 хв., з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , маючи доступ до вантажу, дочекавшись відсутності сторонніх осіб, привласнив вантажну посилку № 6120332 на ім`я ОСОБА_5 , де знаходились парфумерні вироби, вартістю 3290 гривень, про що дирекції Підприємства з 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко» нічого не повідомив, привласненим майном розпорядився на свій власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що дійсно з квітня 2012 року працював на посаді водія-експедитора на Підприємстві з 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко» та був матеріально-відповідальною особою. 22.12.2012 року він, перебуваючи на робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 30, під час завантаження автомобіля вирішив привласнити вантажну посилку з косметичними засобами та цього ж дня о 20 год. 30 хв., дочекавшись відсутності сторонніх осіб, привласнив зазначену вантажну посилку. Привласненим товаром розпорядився на власний розсуд, подарувавши косметичні засобі своїй дружині. Просить його суворо не карати, у вчиненому щиро кається та обіцяє стати на шлях виправлення.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, на суму 3290 грн. доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 191 КК України як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з середньою спеціальною освітою, працездатний, зі слів працює у експрес-пошті «Автолюкс» на посаді водія, одружений, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 191 КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1