Номер провадження: 11-кп/785/327/18
Номер справи місцевого суду: 520/4166/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
23.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2017 року по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000111 від 15.01.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеси, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України вважаться таким, що не має судимості,
засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
Зазначеним вироком обвинувачений ОСОБА_8 засуджений за те, що 15.01.2017 року, приблизно в 12.30 год., знаходячись за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту з співмешканкою ОСОБА_9 , з якою підтримує фактичні шлюбні відносини, керуючись мотивом помсти, умисно наніс один удар кухонним ножем, в область черева останній, спричинивши ОСОБА_9 , згідно висновку експерта №617 від 20.03.2017 року, тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , просить змінити вирок суду та перекваліфікувати його дії з ч.1 ст. 121 КК України на ст. 128 КК України, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як він заподіяв тілесні ушкодження співмешканці ОСОБА_9 з необережності. ОСОБА_9 під час судового розгляду в суді першої інстанції була допитана в якості свідка, підтвердила його показання та категорично відмовилася від набуття статусу потерпілої.
В обґрунтування невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи обвинувачений посилається на те, що суд безпідставно взяв до уваги висновок експерта №617 від 20.03.2017 року, так як ця експертиза була проведена 07.03.2017 року, чим суттєво порушені КПК України. Також суд взяв до уваги неправдиві показання свідка ОСОБА_10 , яка хотіла йому помститися за матір ОСОБА_9 .
Крім того, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що він не отримував копію обвинувального акту, реєстру матеріалів та цивільного позову, в розписках про їх отримання міститься не його підпис.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить скасувати вирок суду та постановити виправдувальний вирок, в зв`язку з не доведеністю вчинення останнім інкримінованого кримінального правопорушення, посилаючись на те, що висновки у вироку суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також на те, що під час досудового розслідування були порушенні права ОСОБА_8 на захист, так як обвинувачений не отримував копію обвинувального акту, реєстру матеріалів та цивільного позову, він та обвинувачений не підписували розписки про їх отримання.
Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг та заперечень, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В апеляційних скаргах, окрім іншого, захисник та обвинувачений зазначили, що обвинуваченому не були вручені 06.04.2017 року копії обвинувального акту від 06.04.2017 року, а також реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову прокурора. Розписки про отримання копій цих документів від 06.04.2017 року вони не підписували.

Апеляційний суд, за клопотанням учасників апеляційного провадження, звернувся з відповідним запитом до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», за місцем утримання під вартою обвинуваченого, про надання відомостей щодо можливості вручення працівниками правоохоронних органів зазначених процесуальних документів обвинуваченому та його захиснику 06.04.2017 року.

На підставі повідомлень ДУ «Одеський слідчий ізолятор» від 27.08.2018 року та 17.09.2018 року апеляційний суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_8 утримується під вартою з 19.01.2017 року. В період з 04.04.2017 року по 12.04.2017 року обвинуваченого ніхто не відвідував та він не покидав території слідчого ізолятору.

Таким чином, доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про те, що останньому не були вручені 06.04.2017 року копії обвинувального акту від 06.04.2017 року, а також реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову прокурора, в зв`язку чим вони не могли в цей день надати розписки про отримання копій цих документів, знайшли об`єктивне підтвердження.

Апеляційний суд вважає, що невручення обвинуваченому копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову прокурора, у відповідності до вимог ст. 293 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке порушує право обвинуваченого на захист та тягне беззаперечне скасування судового рішення.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам ст.2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, а також не забезпечує дотримання принципу верховенства права, закріпленого в ст.8 КПК України.

Крім того, ухвалення судом першої інстанції обвинувального вироку в цьому кримінальному провадженні, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка підлягає обов`язковому застосуванню під час судового провадження.

Враховуючи викладені обставини, встановлені апеляційним судом, чинне законодавство України та практику ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час підготовчого провадження недотримався належної правової процедури, не перевірив обставин, передбачених ст. 293 КПК України, що впливає на законність подальшого судового розгляду та ухваленого обвинувального вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України підставою для скасування судового рішення є істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, тобто такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На думку апеляційного суду зазначені обставини перешкоджали суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно, встановлені обставини тягнуть за собою скасування оскарженого вироку, але при цьому не дають апеляційному суду процесуальної можливості ухвалити за результатами апеляційного розгляду своє рішення по суті обвинувачення, без виконання зазначених вимог закону судом першої інстанції, до виключної компетенції якого відносяться рішення, прийняті в порядку ст. 314 КПК України.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені положення КПК України та практику Європейського суду з прав людини, враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення, які були допущені судом першої інстанції, не можуть бути усунені в порядку апеляційного розгляду, керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, 9, 412, 415 КПК України, апеляційний суд визнає встановлені порушення істотними та такими, що тягнуть за собою скасування вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч.1 ст.416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього КПК України в іншому складі суду.

Враховуючи, що розділ ІV КПК України - судове провадження, починається главою 27 КПК України підготовче провадження, і, зокрема, ст.314 КПК України, яка регламентує питання, що підлягають вирішенню в підготовчому провадженні, апеляційний суд звертає увагу на необхідність початку нового розгляду кримінального провадження саме з підготовчого засідання відповідно до вимог ст.314 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання суду першої інстанції необхідно неухильно дотримуватись вимог ст. 314 КПК України та прийняти за результатами попереднього розгляду законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином, а також врахувати обставини зазначені в апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст.376 ч. 2, 404,405,407, 409, 412,413, 415, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2017 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження №0000111 від 15.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в Київському районному суді м. Одеси, в іншому складі.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 25.10.2018 року, о 14:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2