Справа № 308/9792/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника ОСОБА_4 та її представника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000066 старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий з особливо важливих справ СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000066, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.06.2018 року.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що фізичною особою ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в період 2015 року, шляхом невідображення у річній декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та несплати податку з доходу у вигляді додаткового блага, а саме: анульованої (прощеної) ПАТ «ВТБ Банк» частини боргу, в порушення норм Податкового кодексу України, занижено податків на загальну суму 1 100 548.54 грн. (в тому числі, податок на доходи з фізичних осіб у сумі 1 023 724,53 грн. та військовий збір в сумі 76 825,01 грн.), що призвело до ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 уклала з ПАТ «ВТБ Банк» кредитний договір №0712SK від 23.07.2007 у м. Ужгород у відділенні ПАТ «ВТБ Банк» на суму 250 000 доларів США з метою купівлі будинку за адресою: м. Ужгород, вул. Верховинська, 43. Зазначені кошти ОСОБА_4 отримувала готівкою (в доларах США) у м. Ужгород в касі відділення ПАТ «ВТБ Банк». З метою виконання кредитного договору №0712SK від 23.07.2007 року, цього ж дня було укладено договір іпотеки, відповідно до якого фізичною особою ОСОБА_4 (іпотекодавець) передано ПАТ «ВТБ Банк» (іпотекодержатель) в іпотеку як заставне майно земельну ділянку та будинок, що знаходиться на ній, а саме: земельна ділянка (кадастровий номер :45:001:0120) площею 0,0720 га та будинок загальною площею 340,8 кв.м (житлова площа: 99,3 кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог чинного законодавства, ПАТ «ВТБ Банк» було повідомлено фізичну особу ОСОБА_4 про анулювання (прощення) боргу. Так, зокрема, фізичною особою ОСОБА_4 від ПАТ «ВТБ Банк» було отримано Повідомлення №561/1720-2 від 29 грудня 2015 року за кредитним договором №0712SK від 23.07.2007 року, відповідно до якого вказану громадянку було повідомлено про необхідність дотримання пункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VІ із змінами та доповненнями щодо декларування та сплати податку на доходи фізичних осіб з суми, анульованої Банком заборгованості за кредитним договором.

Встановлено, що станом на 29.12.2015 року боргові зобов`язання ОСОБА_4 перед ПАТ «ВТБ Банк» складали 312 972 доларів США 27 центів, що за офіційним курсом НБУ на день прощення боргу складало 7 451 081, грн. 68 коп. (в тому числі, 5 121 667,65 грн. - гривневий еквівалент 215 128,49 дол. США є заборгованістю за основним боргом, а 2 329 414,03 грн. гривневий еквівалент 97 843,78 дол. США є заборгованістю за нарахованими процентами).

Під час допиту ОСОБА_4 встановлено, що на копії Повідомлення про анулювання (прощення) боргу від 29 грудня 2015 року №561/1720-2 за кредитним договором №0712SK від 23.07.2007 року особистий підпис та текст « ОСОБА_4 » виконаний ОСОБА_4 власноруч.

Вищевикладені порушення податкового законодавства викладено у акті документальної позапланової перевірки №938/07-16-13-11/ від 15.09.2017 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ), з питань своєчасності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, у тому числі, при отриманні доходу у вигляді додаткового блага, а саме: анульованої (прощеної) ПАТ «ВТБ Банк» частини боргу, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 23.05.2017 року, складеного працівниками ГУ ДФС у Закарпатській області.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що фізична особа ОСОБА_4 , під час отримання додаткового блага, у вигляді анулюваної (прощеної) банківською установою суми боргу, умисно ухилилася від сплати обов`язкових податків та зборів у значних розмірах, у зв`язку з чим державним інтересам спричинено матеріальні збитки на суму 1 100 548.54 грн.

Враховуючи те, що своїми умисними діями ОСОБА_4 завдала державі збитків у значних розмірах, з метою забезпечення збереження речових доказів, використання майна для відшкодування завданих державі збитків, слідчий просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,072 га (кадастровий номер: :45:001:0120) та будинок загальною площею 340,8 кв.м (житлова площа: 99,3 кв.м), який на ній розташований, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити.

ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши доводи слідчого, пояснення власника майна та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником земельної ділянки площею 0,072 га (кадастровий номер: :45:001:0120) та будинку загальною площею 340,8 кв.м (житлова площа: 99,3 кв.м) є громадянка ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6)наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із змісту клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, як і доводів, висловлених нею у судовому засіданні, вбачається, що органом досудового розслідування не доведено, що майно, про арешт якого ставиться питання, має значення доказу в даному кримінальному провадженні у розумінні ст. 98 КПК України, підлягає конфіскації чи спеціальній конфіскації, а також, що в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов.

Крім того, клопотання та додані до нього матеріали не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, про який ідеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, для виконання якого остання звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту.

Таким чином, всупереч вимог ст.ст.170, 171 КПК України в клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності накладення арешту на земельну ділянку площею 0,072 га (кадастровий номер: :45:001:0120) та будинок загальною площею 340,8 кв.м (житлова площа: 99,3 кв.м), який на ній розташований, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до узагальненої судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Щодо осіб, які не є підозрюваними, слідчим суддею не може бути прийнято ухвалу про арешт майна, навіть якщо у нього є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене, подане клопотання не містить підстав для арешту майна, що встановлені КПК України, з посиланням на відповідні положення процесуального закону та мету накладення арешту, що свідчить про недоведеність необхідності накладення арешту на майно, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000066 старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1