Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2321/18
В И Р О К
іменем України

25 жовтня 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у місті Коростені Житомирської області кримінальне провадження № 0000498 від 28 березня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ Володарсько-Волинського району Житомирської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України, -

встановив:

27 березня 2018 року близько 22-ї години ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку за місцем свого проживання, який розташований по АДРЕСА_1 , в ході телефонної розмови зі своєю дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дізнався про те, що її батько ОСОБА_6 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчиняє неправомірні стосовно неї. Після цієї розмови у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень батьку дружини ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 попросив свого знайомого ОСОБА_8 завезти його до будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , в якому постійно проживають наступні особи, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , на що останній погодився. Окрім цього ОСОБА_4 попросив своїх двоюрідних братів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поїхати разом з ним, не ставлячи останніх до відома з приводу запланованих ним злочинних дій, направлених на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , на що останні погодились і поїхали разом із ним.
Приїхавши близько 00.00 години 28 березня 2018 року до житлового будинку ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 зайшов до вказаного будинку та запропонував ОСОБА_6 вийти з будинку та сісти до салону автомобіля, належного ОСОБА_13 для того, щоб виманити його з будинку, на що останній погодився та виконав вищезазначені дії.
Після цього, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_13 відвезти його до автодороги сполученням ''Мелені-Чоповичі'', на що останній погодився. Приїхавши на місце, вказане ОСОБА_4 , а саме, на ділянку вказаної автодороги + 2,4 км від с. Мелені Коростенського району Житомирської області сказав ОСОБА_6 вийти з автомобіля, на що останній погодився. Після чого за ОСОБА_6 з автомобіля вийшов ОСОБА_4 разом з двоюрідними братами, який в подальшому зініціював конфлікт з ОСОБА_6 на грунті його постійного зловживання спиртними напоями та вчинення неправомірних дій стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , в ході якого, умисно наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область грудей, внаслідок якого ОСОБА_6 присів, а ОСОБА_4 продовжив наносити удари по тулубу ОСОБА_6 та в подальшому наніс останньому близько 7 ударів в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: тупої закритої травми органів черевної порожнини з розривом селезінки, розривом по нижній поверхні правої долі печінки, чотирьох розривів по передній поверхні лівої долі печінки з переходом на верхню та нижню поверхні, крововиливів передньої черевної стінки, що призвели до розвитку внутрішньочеревної кровотечі і спленоєктомії (видаленню селезінки), які згідно з висновком експерта № 142 від 24 травня 2018 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.
Окрім цього, ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в шкіру повік лівого ока при наявності струсу головного мозку, які згідно з висновком експерта №142 від 24 травня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та крововиливів передньої черевної стінки, грудної клітки, обох верхніх кінцівок, які згідно з висновком експерта № 142 від 24 травня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю та пояснив суду, що дійсно так і було, як зазначено в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суд суворо його не карати. Погодився на спрощений порядок дослідження доказів, оскільки не заперечує проти обставин вчинення злочину.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 .

Враховуючи, що ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, правильно розуміє суть обвинувачення, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, судом в порядку ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження письмових доказів і визначено дослідити тільки характеризуючі дані на обвинуваченого, як особу.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України, як умисні дії, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає, як щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, дійшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому рахує за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст.75 Кримінального кодексу України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 ч.1 п.п.1, 2 та ч.2 п.п.2 Кримінального кодексу України, зокрема:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов - не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів після його проголошення, а засудженою особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1