Дата документу 31.08.2018
Справа № 501/2363/17
У Х В А Л А
31 серпня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Олександрівка м.Іллічівська (м.Чорноморська) Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
09 квітня 2013 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,
14 червня 2013 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі (звільнений 18 лютого 2016 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 10 лютого 2016 року),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України,
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 05.10.2017 року він умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна з подвір`я житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , намагався таємно викрасти козу, вартістю 1200 грн., яка належить ОСОБА_6 , але був помічений ОСОБА_6 , внаслідок чого, з причин, що не залежали від його волі, не довів злочин до кінця.
Крім того, 14.12.2017 року ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 : 5 каструль, вартістю 200 грн. кожна, 2 миски, вартістю 250 грн. кожна, відро, вартістю 300 грн., а всього на загальну суму 1800 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
ОСОБА_5 обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище (ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України), та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло (ч.3 ст.185 КК України).
В подальшому ухвалами Іллічівського міського суду Одеської області строк дії запобіжного заходу продовжувався.
На даний час строк запобіжного заходжу спливає.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про необхідність вирішення судом питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стверджуючи, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися, так як попередні судимості обвинуваченого свідчать про існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували.
Суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою слід продовжити.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд вважає, що докази, перелічені в реєстрах матеріалів кримінальних проваджень, доданих до обвинувальних актів доводять:
наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень;
наявність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, які не зменшилися, що доводиться доказами про неодноразові судимості обвинуваченого за вчинення корисливих злочинів;
наявність обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, а саме - особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, що доводиться доказами про неодноразові судимості обвинуваченого за вчинення корисливих злочинів, а також доказами, насамперед - висновком судово-психіатричної експертизи, про зловживання ним алкогольними напоями.
При вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, враховує і інші обставини, в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, його вік та задовільний стан здоров`я, незначну міцність його соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, про що свідчить відсутність у нього родини і утриманців, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, його незадовільний майновий стан, розмір невідшкодованої майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується, та вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196, 199, 331, 371-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Копії ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя