Провадження № 1-кс/592/7582/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали клопотання слідчого Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 29.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 383, ст. 356, ч. 1 ст. 388 КК України,

встановив:

24.10.2018 слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 29.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 383, ст. 356, ч. 1 ст. 388 КК України, а саме: нежитлове приміщення під. літ. З-ІІ заг. пл. 4549,4 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Суми, вул. Харківська, будинок 6, належне на праві приватної власності ТОВ «БНС-78» та нежитлове приміщення під літ. З-ІІ заг. пл. 742 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Суми, вулиця Харківська, будинок 6, належне на праві приватної власності ТОВ «Лікувально-оздоровчий комплекс «Ясмін», .

У судове засідання слідча не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Слідчий суддя зазначає, що статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності ;арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

25.10.2018 року ухвалою слідчого судді за клопотанням прокурора клопотання слідчого Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 29.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 383, ст. 356, ч. 1 ст. 388 КК України повернути прокурору Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 для усунення недоліків.

25.10.2018 року слідчий знову звернувся до слідчого судді з таким самим клопотанням з тих самих підстав. В даному клопотанні не зазначено, що клопотання було направлено на доопрацювання за клопотанням прокурора для усунення недоліків.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так як слідчий не з`явився на розгляд клопотання, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, суд розцінює це як фактичне не підтримання поданого клопотання.Керуючись ст.ст. 170 - 172 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 29.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 383, ст. 356, ч. 1 ст. 388 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1