Справа № 493/1819/18
Провадження № 1-кп/493/168/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року м. Балта, Одеська область

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження № 0000269 від 18.05.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 у невстановленому досудовим слідством місці, приблизно в середині травня 2018 року, у невстановленої слідством особи незаконно придбав пістолет «Шмайсер» 9 мм калібру моделі ПСШ-790 та пістолет EKOL P 29 REV II 9 мм калібру, кожен з яких придатні для здійснення пострілів та являючись нестандартною коротко ствольною гладко ствольною вогнепальною зброєю, перероблені саморобним способом, а також придбав 7 патронів, що є придатні для здійснення пострилу боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї. Після чого ОСОБА_4 вищевказану зброю та бойові припаси за допомогою власного автомобіля марки «VOLKSWAGEN» д/н НОМЕР_1 до 19 години 18.05.2018 року безпосередньо при собі транспортував, без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 18.05.2018 року о 21:40 годині, під час санкціонованого обшуку гаражного приміщення, розташованого на території домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речовини, що являються вибуховими одноосновним нітроцелюлоз ним порохом, масою 32,9 гр. та сумішшю одноосновного та двохосновного нітроцелюлоз них порохів масою 18,3 гр., а також також два засоби детонування два електродетонатори, що є придатними для здійснення вибуху боєприпасами, які ОСОБА_4 у невстановленому слідством місці та часі та у невстановленої слідством особи незаконно придбав, за допомогою власного автомобіля марки «VOLKSWAGEN» д/н НОМЕР_1 транспортував до свого домогосподарства, де в подальшому, до вищевказаного часу вилучення цих предметів злочинної діяльності, зберігав без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування між прокурором Котовської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст.263 КК України, та узгодили покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, із звільненням від відбуття покараня на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки. При цьому після вступу вироку, яким затверджується угода, в законну силу, ОСОБА_4 зобов`язується на підставі п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені досудовим слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Прокурор зважаючи на те, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке враховуючи положення ст.. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, за сукупністю скоєного, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, що кваліфікується як придбання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів без перебаченого законом дозволу, а також придбанні, носінні і зберіганні вибухових речовин та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, визнання своєї вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового провадження не встановлено.
Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Цілком правомірним, на думку суду, узгоджене покарання за вчинений злочин.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні № 1-кп/493/168/18 (№ справи 493/1819/18), (ЄРДР № 0000269 від 18.05.2018 року) між прокурором Котовської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 .
Враховуючи, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, при розслідування якого проводилися експертизи, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертиз підлягають стягнення з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Угоду між прокурором Котовської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладену 17 серпня 2018 року в присутності адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 1-кп/493/168/18 (№ справи 493/1819/18), (ЄРДР № 0000269 від 18.05.2018 року) затвердити.
ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком два роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 - не обирався.
Речові докази, що зберігаються в Балтському ВП ГУНП в Одеській області за квитанціями № 000008, № 000009 передати в дохід держави.

Речові докази, що зберігаються в Балтському ВП ГУНП в Одеській області за квитанцією № 000309, окрім відео реєстратора DOD F900LS передати в дохід держави.

Речовий доказ, що зберігаються в Балтському ВП ГУНП в Одеській області за квитанцією № 000309, а саме відео реєстратора DOD F900LS повернути власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 5148,000 грн.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Балтського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

СУДДЯ