Провадження № 1-кп/161/856/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 вересня 2018 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку кримінальне провадження №0000015, що надійшло з прокуратури Волинської області 31.07.2018 року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лермонтов, Ставропольського краю Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом вбачається, що ОСОБА_5 , в квітні 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою документального підтвердження виду діяльності та наявності фінансових коштів у відповідності до переліку документів, необхідних для отримання заявниками, з числа громадян України, Шенгенської візи в Генеральному Консульстві Республіки Польща в Луцьку, вніс до трудової книжки серії НОМЕР_1 , порядок ведення якої, зберігання, виготовлення, постачання і облік регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року за №301, неправдиві відомості щодо працевлаштування 17.01.2012 року у фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) громадянки України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно трудового договору від 17.01.2012 року, зареєстрованому за №1017/12 в Луцькому міському центрі зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України, чим засвідчив наявність в останньої трудового стажу та фінансових коштів.

Водночас, ОСОБА_7 у ФОП ОСОБА_6 в дійсності не працювала, трудовий договір №1017/12 від 17.01.2012 року в Луцькому міському центрі зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України не реєструвався, підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_6 була припинена 01.12.2015 року, про що ОСОБА_5 було достовірно відомо.

Крім того, він же усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 27.03.2016 року, перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою документального підтвердження виду діяльності та наявності фінансових коштів у відповідності до переліку документів, необхідних для отримання заявниками, з числа громадян України, Шенгенської візи в Генеральному Консульстві Республіки Польща в Луцьку, виготовив трудовий договір, форма та порядок реєстрації якого регулюється наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, до якого вніс неправдиві відомості щодо працевлаштування 27.03.2016 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) громадянки України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно трудового договору від 27.03.2016 року, зареєстрованому за №4 в Луцькому міському центрі зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України, чим засвідчив наявність в останньої трудового стажу та фінансових коштів.

Водночас, ОСОБА_8 у ФОП ОСОБА_6 не працювала, трудовий договір №4 від 27.03.2016 року в Луцькому міському центрі зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України не реєструвався, підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_6 була припинена 01.12.2015 року, про що ОСОБА_5 було достовірно відомо.

Він же, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 27.04.2016 року, перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою документального підтвердження виду діяльності та наявності фінансових коштів у відповідності до переліку документів, необхідних для отримання заявниками, з числа громадян України, Шенгенської візи в Генеральному Консульстві Республіки Польща в Луцьку, вніс до трудової книжки серії НОМЕР_1 , порядок ведення якої, зберігання, виготовлення, постачання і облік регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року за №301, неправдиві відомості щодо працевлаштування 27.04.2016 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) громадянки України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно трудового договору від 27.04.2016 року, зареєстрованому за №18 в Луцькому міському центрі зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України, чим засвідчив наявність в останньої трудового стажу та фінансових коштів.

Водночас, ОСОБА_9 у ФОП ОСОБА_6 не працювала, трудовий договір №18 від 27.04.2016 року в Луцькому міському центрі зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України не реєструвався, підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_6 була припинена 01.12.2015 року, про що ОСОБА_5 було достовірно відомо.

Він же, в квітні 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою документального підтвердження виду діяльності та наявності фінансових коштів у відповідності до переліку документів, необхідних для отримання заявниками, з числа громадян України, Шенгенської візи в Генеральному Консульстві Республіки Польща в Луцьку, виготовив трудовий договір, форма та порядок реєстрації якого регулюється наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, в який вніс неправдиві відомості щодо працевлаштування 19.04.2013 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) громадянки України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно трудового договору від 19.04.2013 року, зареєстрованому за №118 в Луцькому міському центрі зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України, чим засвідчив наявність в останньої трудового стажу та фінансових коштів.

Водночас, ОСОБА_10 у ФОП ОСОБА_6 не працювала, трудовий договір №118 від 19.04.2013 року в Луцькому міському центрі зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України не реєструвався, підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_6 була припинена 01.12.2015 року, про що ОСОБА_5 було достовірно відомо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у підробленні іншого офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає право, з метою його використання підроблювачем, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, а також він же своїми умисними діями, які виразились у підробленні іншого офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає право, з метою його використання підроблювачем, вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , 24 липня 2018 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.3 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди: ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень, за ч.3 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, на підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України (в редакції 2012 р.), суд, -

З А С У Д И В :

Угоду від 24 липня 2018 року по кримінальному провадженні №0000015 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.3 КК України та призначити покарання:

- за ст.358 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- за ст.358 ч.3 КК України у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ: