Справа №344/4486/14-к
Провадження № 1-кп/345/43/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю : секретаря ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого- ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, освіта середня , неодруженого, не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимого, громадянина України , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_9 вчинив розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та незакінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) з корисливих мотивів.
Злочини вчинено за наступних обставин.
02.07.2007 близько 16 год. 25 хв. ОСОБА_9 , знаходячись в пункті обміну валют магазину «Оріон», який розміщений у ТК «Меркурій» по вул.Галицькій, 40 в м.Івано-Франківську, повернув гроші в сумі 8000 доларів США своєму знайомому ОСОБА_8 , які останній поклав у поліетиленовий пакет чорного кольору з написом «Воss» та зберігав при собі.
Після цього, ОСОБА_8 висунув ОСОБА_9 категоричну вимогу повернути йому решту частини боргу в сумі 1800 доларів США. В цей час ОСОБА_9 вирішив не повертати решту суму боргу ОСОБА_8 та злочинним шляхом заволодіти раніше повернутими грошовими коштами потерпілому та іншим майном, а саме відкрито напасти на ОСОБА_8 у безлюдному місці, тобто вчинити розбій. З цією метою ОСОБА_9 озброївся невстановленим колото-ріжучим предметом типу ножа.
Цього ж дня, 02.07.2007 близько 16 год 30 хв, ОСОБА_9 з метою реалізації свого злочинного умислу, під надуманим приводом отримання грошей від своїх знайомих у сумі 1800 доларів США та повернення їх потерпілому, запропонував ОСОБА_8 зайти в під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де нібито мала відбуватись передача грошей. На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився.
В цей час у ОСОБА_8 при собі знаходився поліетиленовий пакет з написом «Воss» із грошима в сумі 14200 євро, 30000 гривень власних коштів та 8000 доларів США, які повернув ОСОБА_9 ..
Перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , з метою доведення до кінця свого злочинного умислу щодо вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою колото-ріжучого предмета типу ножа, умисно наніс 4 цілеспрямовані удари правою рукою в життєво важливі ділянки тіла - шию та грудну клітку ОСОБА_10 .. В цей час ОСОБА_8 , намагаючись уникнути нанесення інших тілесних ушкоджень, відштовхнув руками від себе ОСОБА_9 та втік з місця події. Під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заволодів поліетиленовим пакетом з грошовими коштами, які належали потерпілому.
За таких обставин, ОСОБА_9 своїми злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент спричинення, у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням перикарду, що супроводжувалось лівобічним гемопневмотораксом та різаної рани шиї в ділянці шиї з ушкодженням перстневидного хряща, що проникла в порожнину трахеї, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1241 від 09.08.2007 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення, та різані рани в ділянці грудної клітки та підборіддя справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_9 заволодів грошима ОСОБА_8 в сумі 8000 доларів США, які згідно курсу Національного банку України станом на 02.07.2007 становили 40400 гривень; 14200 євро, які згідно курсу Національного банку України станом на 02.07.2007 становили 96363 гривні 89 коп. та 30000 гривень, після чого з місця вчинення злочину скрився.
Всього ОСОБА_9 відкрито заволодів майном ОСОБА_8 на загальну суму 166763 гривень 89 коп., що в більше ніж 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.
Крім цього, 02.07.2007 близько 16 год. 25 хв., ОСОБА_9 знаходячись в пункті обміну валют магазину «Оріон», який розміщений у ТК «Меркурій» по вул. Галицькій, 40 в м. Івано-Франківську повернув гроші в сумі 8000 доларів США своєму знайомому ОСОБА_8 ..
Після цього, ОСОБА_8 висунув ОСОБА_9 категоричну вимогу повернути йому решту частини боргу в сумі 1800 доларів США. В цей час ОСОБА_9 з метою не повернення решти суму боргу ОСОБА_8 та заволодіння раніше повернутими ОСОБА_8 грошовими коштами вирішив позбавити життя потерпілого заманивши його у безлюдне місце, тобто вчинити умисне вбивство. З цією метою ОСОБА_9 озброївся невстановленим колото-ріжучим предметом типу ножа.
Цього ж дня, 02.07.2007 близько 16.30 год., ОСОБА_9 з метою реалізації свого злочинного умислу, під приводом отримання грошей від своїх знайомих у сумі 1800 доларів США, які нібито мав повернути потерпілому,запропонував ОСОБА_8 зайти в під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де нібито мала відбуватись передача грошей, на що потерпілий погодився. В цей час у ОСОБА_8 при собі знаходився поліетиленовий пакет з написом «Воss» із грошима в сумі 14200 євро, 30000 гривень власних коштів та 8000 доларів США, які повернув ОСОБА_9 ..
Перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_9 , з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою колото-ріжучого предмета типу ножа, умисно наніс 4 цілеспрямовані удари правою рукою в життєво важливі ділянки тіла - шию та грудну клітку ОСОБА_10 .. В цей час, ОСОБА_8 , намагаючись уникнути нанесення інших тілесних ушкоджень і таким чином врятувати своє життя, відштовхнув руками від себе ОСОБА_9 та втік з місця події.
За таких обставин ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення вбивства ОСОБА_8 з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, намагався умисно позбавити життя потерпілого, однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як потерпілому вдалося втекти з місця події, а в подальшому йому було надано своєчасну медичну допомогу.
В результаті злочинних дій ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент спричинення у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням перикарду, що супроводжувалось лівобічним гемопневмотраксом та різаної рани шиї в ділянці шиї з ушкодженням перстневидного хряща, що проникла в порожнину трахеї, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1241 від 09.08.2007 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та різані рани в ділянці грудної клітки та підборіддя справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_9 наніс 4 удари у життєво важливі ділянки тіла ОСОБА_8 за допомогою невстановленого колото-ріжучого предмету, передбачав настання смерті потерпілого та бажав цього.
Після цього, ОСОБА_9 заволодів грошима ОСОБА_8 в сумі 8000 доларів США, які згідно курсу Національного банку України станом на 02.07.2007 становили 40400 гривень; 14200 євро, які згідно курсу Національного банку України станом на 02.07.2007 становили 96363 гривні 89 коп. та 30000 гривень, після чого з місця вчинення злочину скрився.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєних злочинах та цивільний позов не визнав. Суду пояснив, що працював у пункті обміну валют. З потерпілим ОСОБА_8 навчалися в одній школі в м.Івано-Франківську і особисто були незнайомі ,але візуально бачились . Десь з 2001-2002 років він знав, що ОСОБА_8 працює валютчиком і мали з ним деякі валютні операції, оскільки останній приходив в обмінник, де він працював, і скуповував валюту. В 2007 році до нього прийшов ОСОБА_11 і залишив йому 1800 доларів США, так як в них були довірливі відносини. Близько 16 годин цього ж дня ОСОБА_11 попросив повернути йому гроші. ОСОБА_11 в той час не хотів афішувати, що він працює валютчиком, однак чому-йому невідомо, і сказав, щоб вони відійшли на вул.Дністровську з обмінника, пішли покурити і там забере гроші. Вони з потерпілим вийшли з обмінника. Він взяв гроші в невеличкому парфюмерному пакетику чорного, чи якого точно не пам`ятає кольору і пішли. Зустріч проходила не в тому місці, як вказується в обвинувальному акті, тобто не в місці злочину, а десь за 150 метрі від того під`їзду. Він зайшов першим в дворик, за ним ОСОБА_8 . Він витягнув гроші з пакетика 18 купюр по 100 доларів США та дав їх ОСОБА_8 , при цьому сказавши , щоб останній їх перерахував та чи йому не потрібний пакет. ОСОБА_8 відповів,що пакета йому не потрібно, гроші він поставить в кишеню штанів. Після цього він вийшов, а ОСОБА_8 за ним. В той день між ними не було ніяких суперечок. Після зустрічі він пішов на роботу , здав звіти і пішов додому. Наступного дня він вийшов на роботу. По дорозі зустрів знайомого ОСОБА_12 , який розпитував чи не знає, що сталось з ОСОБА_13 , оскільки він в лікарні. Він сказав, що нічого не знає, і пішов працювати. Через день вже люди, які приходили в обмінник, більше говорили, що щось сталось, однак він конкретно не цікавився. Перед закриттям обмінника йому на його мобільний передзвонив чоловік з хриплим голосом, і сказав, що це ОСОБА_14 , хоча він точно не може сказати чи це був потерпілий, і спитав, чи він сидить на наркотиках, чи програв його в карти та повідомив, що він його підставив і що має повернути гроші та занести їх охоронцю в банк. Оскільки ніяких грошей він не був винний, як і не причетний до того, що ОСОБА_15 був в лікарні, відмовився передавати гроші, на що ОСОБА_8 пригрозив йому людьми в пагонах, сказав, що за це він відповість та що з ним розберуться. Після цього він здав звіти і пішов додому. Така розмова ОСОБА_16 його насторожила, і він повідомив керівництво, що йде у відпустку. Тоді він поїхав в Тисменицький район до свого знайомого, де допомагав йому по господарству, а потім жив в м.Стрий, де знайшов роботу. Про те, що перебував в розшуку не знав, і від нікого не переховувався. В них з потерпілим не було неприязних відносин і чому потерпілий вказує на нього йому невідомо. В 2014 році його було затримано в м.Івано-Франківську. Просить його виправдати, оскільки даного злочину він не вчиняв, збитки відшкодовувати також не згідний, так як немає за що відшкодовувати та не збирається покривати борги потерпілого.
Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_9 , винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується показаннями потерпілого, свідків, висновками експертиз, протоколами слідчих та процесуальних дій та іншими документами та речовими доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, які суд вважає належними та допустимими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_9 знайомі дуже давно, друзями не були, однак знали один одного , оскільки вчилися в одній школі, зналися по роботі, оскільки він іноді здійснював валютні операції у обміннику, де працював ОСОБА_9 .. В 2007 році він працював в «Приватбанку» і мав на меті купити автомобіль. 02.07.2007 року він прийшов на роботу. На роботі мав гроші 85 000 грн. , 6 200 Євро, 2 000 долав США, за які хотів придбати автомобіль та перевести гривні у валюту, оскільки на той час був непоганий курс. Десь в 11-12 годині дня до нього подзвонив ОСОБА_9 та попросив позичити йому 1 800 доларів США, які обіцяв повернути до 16 годин того ж дня. На що він погодився, оскільки ОСОБА_17 знав, так як декілька разів здійснював у нього обмін валюти. Близько 15 годин власні кошти у сумі 85000 грн. та 6200 євро, що зберігав на роботі, поставив у чорний поліетиленовий пакет з написом «BOSS», так як мав намір здійснити обмінні операції. Він купив за гривні 8 000 євро, тобто в загальному вийшло 14 200 євро, та 3 000 гривень. Тоді зайшов до ОСОБА_9 , який повернув йому 8 000 доларів США, позичені напередодні, а за 1800 доларів США ОСОБА_18 сказав, що він біля себе їх немає і треба піти через дорогу до під`їзду по вул. Дністровська, там людина має йому передати і він віддасть. На що він погодився. Вони вийшли, пішли в під`їзд. Під`їзд закривався дверима, на його думку під`їзд був прохідний. Зайшли на сходову клітку , там буквально п`ять сходинок вгору, дальше прохід, а дальше знов сходинки. В під`їзд будинку ОСОБА_9 заходив перший, а він - за ним. ОСОБА_9 став на сходинку вище відносно нього, а тоді різко повернувся і почав наносити правою рукою удари в грудну клітку та шию гострим предметом, схожим на ніж. В нього в правій руці був телефон, а в лівій-пакет. Він зрозумів, що діється, і тоді правою рукою відштовхнув ОСОБА_9 , телефон впав і там так і залишився. В лівій руці в нього був пакет, який впав, оскільки він лівою рукою схопився за шию, так як відчув різкий біль та почалась кровотеча. ОСОБА_9 продовжував наносити удари, в загальному їх було десь 4. Він зрозумів, що відбувається, різко повернувся, кинувся до дверей, вибив плечем двері і вони відкрились та вдарили ще якусь жіночку. Після цього він впав на асфальт, піднявся, згадав про пакет з грошима, однак не було як вертатись, так як була сильна кровотеча, кров хлюпала, і він пішов до свого місця роботи в «Приватбанк», яке знаходилось від того місця на відстані близько 200 м. Він зайшов на перший поверх, звернувся до охоронця, той до керівництва і керівник дав вказівку відвезти його службовим автомобілем в лікарню. В лікарні йому робили операцію на серце та зашивали трахею, після чого орієнтовно 2 місяці лежав в лікарні, потім ще пів року був на лікарняному. ОСОБА_9 точно знав про кошти в розмірі 8000 доларів США, які мав біля себе в пакеті та припускав, що в нього ще є гроші, оскільки знав, що він носив гроші в пакеті і раніше. Він не давав працівникам міліції свідчення спочатку про гроші, оскільки не знав , як діяти в такій ситуації і хотів порадитись. З лікарні він телефонував до ОСОБА_9 і пропонував, повернути гроші й піти на мирову. ОСОБА_9 сказав , що подумає й передзвонить. Однак потім ОСОБА_9 вже трубки не брав. Також стверджує, що ОСОБА_9 хотів його вбити, оскільки цілеспрямовано наносив точні удари в життєво важливі органи, робив це холоднокровно, та це видно було з його погляду. Оскільки ОСОБА_9 наніс йому тяжкі тілесні ушкодження, заподіяв йому моральні збитки, однак до цього часу не визнав цього, твердить, що нічого не робив, тому просить для нього максимальне покарання, а цивільний позов задоволити повністю.
Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснила, що була вдома, точно число пригадати не може, але це було літом 2007 року, та почула стук і хтось крикнув в коридорі. Вона вийшла на балкон і побачила, що в під`їзд зайшла людина, а потім вийшла. Чоловік тримав в руках якийсь папірець, а потім його викинув. Також в руках він мав пакет, але чи був на ньому напис сказати не може. Чоловік йшов швидко, був сам, інших осіб з ним не було. Щоб пройти в дворик їхнього будинку треба пройти по сходах дві сходинки, потім ще п`ять сходинок догори, коридор 50 метрів, потім ще два повороти і тоді двір. Вона не пам`ятає, чи той чоловік , що виходив з під`їзду схожий на обвинуваченого, оскільки його обличчя не бачила, так як була на другому поверсі.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , пояснив , що у 2007 році працював водієм-інкасатором. В день нападу на потерпілого був черговим водієм. В другій половині дня його викликав керівник ОСОБА_21 та сказав, що людині погано та потрібно відвезти в лікарню. Коли він підійшов до машини, то ОСОБА_8 вже був там, сидів на задньому сидінні. По дорозі потерпілий з хрипом і свистом сказав, щоб відвезти його в лікарню в Пасічній. З горла чи з рота потерпілого бризкала кров аж на скло, по дорозі потерпілий попросив надати йому телефон і напевне дзвонив дружині.Уже в приймальному відділені, коли він допомагав покласти ОСОБА_8 на каталку, побачив в горлі дірку. Вже після повернення чув, що на потерпілого напали в центрі. На той час він тільки прийшов на роботу, а тому працівників не знав. Після того, як ОСОБА_8 виписався з лікарні, подякував йому, але на цю тему з ним не говорили. Знає, що медики дзвонили в міліцію, але не при ньому, тому що його в лікарні допитували працівники міліції.
Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснив, що він нічого не бачив і на рахунок злочину не може надати будь-якої інформації. Про даний злочин чув зі слів інших осіб. Він працює керівником Української фінансової групи. ОСОБА_18 є їхнім колишнім працівником, працював у них, можливо, два роки, точно пригадати не може, оскільки це було давно. Коли звільнився також не пам`ятає. Більше нічого пояснити не може.
Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні повідомив, що в той час, тобто в 2007 році, працював керівником напрямку перевезення цінностей та інкасації Івано-Франківської філії Приватбанку. Надійшов дзвінок від охоронця, який повідомив, що біля банку стоїть наш працівник ОСОБА_8 весь в крові і не може говорити, що швидка вже викликана, але її довго немає. На той час була вільна чергова машина, а тому дав таку вказівку водію ОСОБА_20 .. Коли вони вийшли з спецбоксу, то до них підійшов ОСОБА_8 весь в крові та тримався за шию, звідти текла кров, говорити не міг, лише сказав «Допоможіть». Зрозумівши, що зволікати неможна, посадив потерпілого в службовий автомобіль «Sens» і відвезли ОСОБА_16 до лікарні. Особисто він в лікарню не їхав. Обставини отримання потерпілим тілесних ушкоджень йому не відомі. Пізніше машину забрали на експертизу. Після цих подій з ОСОБА_8 не спілкувався.
Крім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується також письмовими доказами, що надані суду, а саме:
- протоколом усної заяви про злочин від 06.07.2007, з якої вбачається, що ОСОБА_8 заявив, що 02.07.2007 близько 16 год 25 хв в під`їзді будинку АДРЕСА_2 його знайомий на ім`я ОСОБА_23 спричинив йому тілесні ушкодження та просить притягнути вказану особу до кримінальної відповідальності (т.4 а.с.60);
- довідкою Обласної клінічної лікарні від 03.07.2007, відповідно до якої ОСОБА_8 з 02.07.2007 знаходився у відділенні торакальної хірургії з діагнозом: «Ножове проникаюче поранення лівої половини грудної клітки з пошкодженням перикарду. Гемопневмотракс, різаної рани шиї в ділянці шиї з пошкодженням перстневидного хряща, тряхеї. Різані рани підборіддя, грудної клітки» (т.3 а.с.142), а з довідки ОКЛ №826 від 02.07.2007 , що ОСОБА_8. звернувся в ОКЛ 02.07.2007 о 16 год 45 хв з ножовим пораненням шиї, трахеї, грудної клітки (т.3 а.с.143);
- протоколом огляду місця події від 02.07.2007 року, з якого вбачається, що місцем події є будинок АДРЕСА_2 . Біля вхідних дверей будинку на бетонних сходах, в під`їзді будинку на внутрішній стороні дверей, на дерев`яній споруді, стінах та підлозі виявлено ряд плям бурого кольору, схожих на кров, а також на відстані 7,3 м від входу в двір будинку - папір прямокутної форми зі слідами бурого кольору. З місця події, вилучено папір зі слідами речовини бурого кольору, зісріб із дерев`яної споруди, яка перекриває каналізацію, зі слідами речовини бурого кольору, із підлоги під`їзду із змивами речовини бурого кольору, із задньої сторони вхідних дверей ватний тампон із змивом речовини бурого кольору, з бетонних сходів ватний тампон із змивом речовини бурого кольору, з бруківки ватний тампон із змивом речовини бурого кольору, що відповідно упаковано та опечатано (т.3 а.с.144-146);
- протоколом огляду місця події від 02.07.2007 року, згідно якого оглянуто приміщення будинку АДРЕСА_3 , в якій розміщено «ПриватБанк». В кімнаті охоронця виявлено плями бурого кольору, схожі на кров, в тому числі біля порогу, на підлозі, на сейфі, а також у холі на стінах та підлозі до виходу із приміщення та біля турнікету, а також доріжки плям бурого кольору, схожі на кров, від входу в приміщення банку до сходів, від сходової клітки до входу в аптеку в будинку АДРЕСА_4 . З місця події вилучено зіскріб з підлоги кімнати охорони, який був позначений умовно під № 1, ватний тампон зі змивом з підлоги холу-приміщення, які умовно позначені № 4,5, ватний тампон зі змивом речовини бурого кольору зі стіни біля входу умовно позначені № 6 під час огляду холу. Вилучені речі поміщено в поліетиленові пакети, а потім в один паперовий конверт великого розміру та опечатано (Т.3 а.с.147-150);
- протоколом огляду місця події від 02.07.2007 року, з якого вбачається, що оглянуто приміщення службового кабінету №502 Івано-Франківської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк», що по вул.Дністровській,14 у м.Івано-Франківську - робоче місце потерпілого ОСОБА_8 .. Вилучено грошові кошти зі стола та сейфа, три записника з робочого стола та сумки, зошит, портмане з документами ОСОБА_8 , документи на право власності, а також вся документація з сейфа, три мобільних телефона, ключі з брелком сигналізації, системний блок комп`ютера, телефон факс. Всі речі упаковано та опечатано. (т.3 а.с.151- 159).
- фототаблицею до протоколу огляду місця події від 02.07.2007 року, з якої вбачаються фотосвітлини будинку АДРЕСА_2 ; фотосвітлини коридорів приміщення, в якому маються сліди бурого кольору на підлозі, на сейфі, біля прохідної, на колоні та на підлозі, в приміщенні коридору, на стіні; фотосвітлини кабінету ОСОБА_8 та вилучених речей; фотосвітлини вул.Дністровської, входу у під`їзд будинку, плям бурого кольору на сходах, на сходовій клітці будинку, у під`їзді, вхідних дверей, , на дверній коробці; фотосвітлини входу у двір житлового будинку, двору житлового будинку; фотосвітлина плями бурого кольору на шматку паперу (т.3 а.с.160-189);
- протоколом огляду місця події - автомобіля «Део Сенс» д.н.з. НОМЕР_2 , згідно з яким, на задньому сидінні якого з правої сторони та на задніх правих дверцятах виявлено плями бурого кольору, з правої сторони між сидінням та дверцятами - потьоки речовини бурого кольору на корпусі автомобіля та на паску безпеки. З даного автомобіля вилучено з заднього сидіння чехол, зокрема та його частина, яка знаходиться на нижній частині сидіння, та підголовник (т.3 а.с.190);
- протоколом добровільної видачі, з якого вбачається, що ОСОБА_24 добровільно видав працівникам міліції сім-карту оператора «Київстар» № НОМЕР_3 та мобільний телефон «Сіменс» ІМЕІ НОМЕР_4 (т.3 а.с.191);
-протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання, згідно з яким, 09.07.2007 року потерпілий ОСОБА_8 серед 3-х осіб на фотокартках за рисами обличчя впізнав особу №3, вказавши, що саме ця особа ОСОБА_25 02.07.2007 року в під`їзді будинку АДРЕСА_2 спричинив йому тілесні ушкодження та викрав у нього гроші, що знаходилися у пакеті (т.3 а.с.192-193) ;
- висновком експерта №1241 від 09.08.2007 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_8 малися тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана в ділянці грудної клітки зліва з ушкодженням стінки перикарду, що супроводжувалась лівобічним гемопневматораксом, гемоперикардом і викликала необхідність проведення операції торакотомії, перикардіотомія, дренування плевральної порожнини за Бюлау; непроникаюча різана рана в ділянці грудної клітки справа; колото-різана рана в ділянці підборіддя справа; різана рана в ділянці шиї спереду з ушкодженням перстневидного хряща і проникаюча в порожнину трахеї. Колото-різана рана в ділянці грудної клітки зліва утворилася від дії плоского колючо-ріжучого предмета типу ножа, що має обушок і лезо і має ширину клинка на рівні зануреної частини біля 2,2 см і виключає дію ножиць, скальпеля та леза бритви. Незначна довжина рани підборіддя і значна її глибина свідчить про те, що вона теж спричинена плоским колючо-ріжучим предметом, а різані рани в ділянці шиї спереду та грудної клітки справа спричинені дією гострого ріжучого предмета, яким міг бути і ніж.Вказані вище тілесні ушкодження можуть відповідати терміну, вказаному в постанові. Проникаюча колото-різана рана в ділянці грудної клітки зліва з ушкодженням перикарду, що супроводжувалась лівобічним пневмотораксом , та різана рана в ділянці шиї з ушкодженням перстневидного хряща, що проникала в порожнину трахеї, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення, а колото-різана рана в ділянці підборіддя та непроникаюча різана рана грудної клітки справа відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Розташування тілесних ушкоджень на тілі гр. ОСОБА_8 в основному спереду та просочування тканини футболки вниз і в боки від пошкодження її свідчить про те, що в момент нанесення тілесних ушкоджень потерпілий до нападника був повернутий в основному передньою поверхнею тіла і в момент слідоутворення знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні (т.3 а.с.194- 197);
- висновком експерта №190/4914-МК від 08.08.2007 року, з якого вбачається, що на передній поверхні футболки ОСОБА_8 зліва виявлено колото-різане пошкодження, яке заподіяне плоским колючо-ріжучим предметом типу ножа, що має обушок і лезо. В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий знаходився у вертикальному положенні і міг бути повернутий до нападника передньою поверхнею тіла (т.3 а.с.198-200);
- висновком експерта №309 від 06.08.2007 рок та висновком експерта №312 від 30.08.2007 року, згідно з якими потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. В помарках на футболці та на туфлях, що вилучені у потерпілого ОСОБА_8 , знайдена кров людини, при імунологічному дослідженні виявлені антиген А та ізогемаглютинін анти-В. Таким чином, кров на вказаних речах може належати особі (особам) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає можливості приналежності крові потерпілому ОСОБА_8 (т.3 а.с.202, 204-206);
- висновком експерта №311 від 30.08.2007 року, згідно з яким в помарках на чохлі з сидіння автомобіля, чохлі з підголівника спинки сидіння автомобіля, гігієнічних паличках, відщепах деревини, вилучених під час огляду місця події із будинку АДРЕСА_3 ; на гігієнічних паличках, відщепах з деревини, етикетці від шкарпеток, вилучених з під`їзду будинку АДРЕСА_2 , знайдена кров людини з антигеном А та ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає можливості приналежності крові потерпілому ОСОБА_8 .. Кров на клаптику паперу, вилученому у дворі будинку АДРЕСА_2 , може належати особі (особам) групи В з ізогемоглютиніном анти-А або АВ, і потерпілому ОСОБА_8 не належить. На аркуші паперу, вилученому під час огляду на місці події із будинку АДРЕСА_5 помарок, що подібні на кров не виявлено (т.3 а.с.208-211);
-протоколом слідчого експерименту від 07.03.2014 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 вказав на пункт обміну валют «Оріон» в ТК «Меркурій» по вул.Галицькій у м.Івано-Франківську як місце роботи ОСОБА_9 на 2007 рік та приміщення Івано-Франківської філії «ПриватБанку» по вул.Дністровській у м.Івано-Франківськ, де працював потерпілий на час події. Також потерпілий вказав на під`їзд будинку АДРЕСА_2 , куди 02.07.2007 року близько 16 год 30 хв прийшов разом зі ОСОБА_9 , продемонстрував положення ОСОБА_9 щодо нього, а також те, яким чином та у які ділянки тіла ОСОБА_9 наносив йому тілесні ушкодження та заволодів грошима, що потерпілий мав при собі в пакеті (т.3 а.с.212-214). До протколу долучено фототаблиці (т. 3 а.с.215-218);
- протоколом слідчого експерименту від 12.03.2014, згідно з яким свідок ОСОБА_19 вказала, що упродовж тривалого часу проживає в квартирі АДРЕСА_6 . 02.07.2007 вдень почула сильний шум в коридорі будинку, а тому вибігла на балкон. З балкону побачила невідомого чоловіка віком близько 40 років, одягнутого в сорочку бежевого кольору та штани світлого кольору, в одній руці тримав поліетиленовий пакет з написом «Босс», у другій мав інший предмет, який не встигла розгледіти. Далі свідок вказала на місце у дворі, де чоловік знайшов клаптик паперу, повитирав руки та викинув папір, після чого назад зайшов у під`їзд. Свідок вказала, що вона перейшла до вікна та побачила, як чоловік вийшов з під`їзду на вул.Дністровську, утримуючи в руках чорний пакет «Босс», та швидкою ходою попрямував в напрямку вул.Галицької. (т.3 а.с.224-225). До протоколу долучена фототаблиця (а.с.227-228);
- довідкою УНБУ в Івано-Франківській області №13-009/918 від 13.03.2014 року, з якої вбачається, що офіційний курс гривні станом на 02.07.2007 року становив: 505 грн. за 100 доларів США та 678,619 грн. за 100 євро (т.3 а.с.230).
Відповідно до п.7 та п.8 КПК України, оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності. Після набрання чинності цим кодексом оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії здійснюються згідно з положеннями Закону України «Про оперативно розшукову діяльність» та положеннями цього кодексу. Допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Суд не бере до уваги, як доказ, протокол слідчого експерименту від 11.03.2014 року з долученою фототаблицею, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_26 вказав на вхід у під`їзд будинку АДРЕСА_2 як місця, куди 02.07.2007 близько 16 год 20 хв заходив його знайомий ОСОБА_9 разом з незнайомим свідку чоловіком віком близько 35 років. Через хвилину двері цього під`їзду відкрились, вийшов цей незнайомий чоловік, впав, збивши якусь жінку, а тоді піднявся і пішов у напрямку «ПриватБанку», що на вул.Дністровській. За хвилину з цього під`їзду вийшов ОСОБА_9 , що тримав у руці пакет чорного кольору «Босс», пройшов повз нього, перейшов дорогу по вул.Галицькій і пішов далі по вул.Новгородській. Після цього ОСОБА_26 пояснив, що щось запідозрив і тому зайшов у під`їзд будинку, де до того були ОСОБА_9 і незнайомий йому чоловік. Побачив у під`їзді кров, в кінці коридору знайшов телефон, який вимкнув, а згодом віддав директору ОСОБА_27 (т.3 а.с. 219-221, а.с. 222-223), оскільки свідок ОСОБА_26 не допитувався в судовому засіданні та не підтвердив свої покази, надані під час досудового розслідування, в тому числі і під час проведення слідчого експеременту.
Згідно ч.4 ст.95 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку , передбаченому ст.225 КПК України. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому , прокурору або посилатися на них.
Таким чином суд вважає, що протокол слідчого експерименту від 11.03.2014 року з долученою фототаблицею не є належним та допустимим доказом.
Що стосується тверджень захисника обвинуваченого про те, що протокол пред`явлення фотознімків для впізнання, згідно з яким, 09.07.2007 року потерпілий ОСОБА_8 серед 3-х осіб на фотокартках за рисами обличчя впізнав особу №3, вказавши, що саме ця особа ОСОБА_25 02.07.2007 року в під`їзді будинку АДРЕСА_2 спричинив йому тілесні ушкодження та викрав у нього гроші, що знаходилися у пакеті (т.3 а.с.192-193) є недопустимим, оскільки слідчу дію проведено з порушенням норм КПК в редакції 1960 року, так як мало бути пред`явлено до впізнання чотири особи, а не три та крім того, один з трьох зображених на фотокартках осіб був на той час відомим всім валютчикам особою на прізвисько « ОСОБА_28 », а тому фактично ОСОБА_8 впізнавав нападника серед двох осіб, то суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.174 КПК України (1960 року), особа, що підлягає впізнанню, пред`являється впізнаючому разом з іншими особами тієї ж статі у кількості не менше трьох, які не мають різких відмінностей у зовнішності та одягу.
Як встановлено в судовому засіданні з показів самого обвинуваченого, потерпілого, потерпілий ОСОБА_8 був знайомий зі ОСОБА_9 тривалий час, здійснював обмін валют, спілкувалися між собою, у тому числі в день події, а тому під час впізнання ОСОБА_8 не тільки за рисами обличчя серед фотознімків трьох осіб вказав нападника, а й чітко вказав, що саме ця особа ОСОБА_25 , що 02.07.2007 року спричинив йому тілесні ушкодження та викрав гроші.
Тому, суд вважає, що вище зазначене твердження захисника є безпідставним, а протокол пред`явлення фотознімків для впізнання є належним та допустимим доказом.
Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст.337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог положень процесуального закону, приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст187 КК України, як розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та за ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 ККУкраїни, як незакінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) з корисливих мотивів.
Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 , суд оцінює критично, з огляду на те, що потерпілий ОСОБА_8 твердо вказує, що саме ОСОБА_29 вчинив злочин щодо нього та хотів позбавити його життя та заволодіти коштами, та вважає спробою обвинуваченого ухилитись від суворої відповідальності, передбаченої діючим кримінальним законодавством за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), та суспільного осуду, оскільки ОСОБА_9 інкриміновано найтяжчий з точку зору Конституції України злочин, а саме злочинне посягання на життя людини.
Так, твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що не вчиняв даного злочину та не наносив тілесних ушкоджень потерпілому спростовується фактичними обставинами - локалізацією та характером ножових поранень, а саме умисне нанесення двох колото-різаних поранень та двох різаних поранень в ділянки грудної клітки та шиї, тобто у місця знаходження життєво важливих органів, які є тяжкими тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя.
Крім того, суд враховує і ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій, тривале переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування, що вказує на причетність обвинуваченого до скоєного.
Відповідно до положень п.п. 4, 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» вирішуючи питання про те, з яким ( прямим чи непрямим) умислом діяв винуватий, тобто для з`ясування змісту і спрямованості умислу, необхідно зважати на сукупність всіх обставин учиненого діяння і враховувати не тільки поведінку винуватого до, під час і після злочину , його взаємини з потерпілим, що передували події, кількість, характер і локалізацію поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілому, причин припинення злочинних дій, а й спосіб вчинення злочину, засоби і знаряддя злочину.
Суд, виходячи із досліджених доказів, вважає, що ОСОБА_9 усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, але такі наслідки не настали внаслідок обставин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому вдалося втекти.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується нейтрально, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, не одружений, не працює, на обліках ОНД та ОПНЛ №3 не перебуває, згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №83 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_9 переховувався від органів досудового розслідування.
За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити ОСОБА_9 за вчинення злочинів остаточне покарання у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, думку потерпілого, який наполягає на суворому покаранні, думку захисника обвинуваченого й самого обвинуваченого ОСОБА_9 , які просили виправдати, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України у межах санкцій вказаних статей у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.
Суд не вбачає підстав застосування ст.69 КК України чи ст.75 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 був затриманий 03.03.2014 року та 04.03.2014 року щодо нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду , в зв`язку з чим, ОСОБА_9 з 03.03.2014 року є попередньо ув`язненою та, відповідно до ч. 5 ст.72 КК України (в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015), строк з 03.03.2014 року по 20.06.2017 повинен бути зарахований у загальний строк призначеного судом покарання, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року - відповідно до ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою підлягає залишенню без змін до набуття вироком законної сили.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.129 КПК України , ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди на суму 324 384 грн. (30 000 грн., 14 200 Євро та 8 000 дол.США, що на момент складання цивільного позову згідно курсу Національного Банку України становить: 14 200 Євро - 209 024 грн. (1євро =14,72грн.),8 000 дол. США - 85 360 грн. (1 дол.США =10,67 грн.)) та 150 000 грн. - моральної шкоди.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_9 заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 30 000 гривень, 14 200 Євро та 8 000 доларів США, а тому цивільний позов ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальної шкоди, що складається з коштів, якими протиправно заволодів ОСОБА_9 слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши вказану майнову шкоду з обвинуваченого ОСОБА_9 ..
Що стосується морального відшкодування, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України , особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, у тому числі, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_8 внаслідок вчинення щодо нього злочину та отриманих тяжких тілесних ушкоджень переніс як фізичну біль, так і психологічні страждання із-за втрати здоров`я, звичного нормального способу життя та, виходячи з вимог розумності і справедливості, враховуючи характер вчиненого злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_9 слід стягнути в користь потерпілого ОСОБА_8 150 000 гривень моральної шкоди.
Також з обвинуваченого ОСОБА_9 слід стягнути в користь Державної судової адміністрації судовий збір .
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370, 373-375 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- за ч.4 ст.187 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_9 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід - тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з часу фактичного затримання - 18.00 годин 03 березня 2014 року.
Зарахувати ОСОБА_9 відповідно до ч. 5 ст.72 КК України (в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015), строк з 03.03.2014 року по 20.06.2017 року у загальний строк призначеного судом покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року - відповідно до ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_7 , 324 384 грн. матеріальної шкоди, заподіяної злочином та 150 000 грн. моральної шкоди .
Стягнути із ОСОБА_9 в користь Державної судової адміністрації 4743,84 грн. судового збору.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26.03.2014 на майно ОСОБА_9 - транспортний засіб марки «FIAT», 1991 р.в, д.н.з НОМЕР_5 (т.3 а.с.249-250) - до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Речові докази згідно постанов від 16.09.2011: паспорт громадянина України, закордонний паспорт та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_9 (т.4 а.с.3-4) - повернути обвинуваченому ОСОБА_9 ; футболку, туфлю, пару шкарпеток - повернути потерпілому ОСОБА_8 , чохол з сидіння та підголівника автомобіля - повернути ІФФ ПАТ «ПриватБанк», інше - знищити (т.4 а.с.6-7).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3