ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2998/18

05 листопада 2018 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000500 від 23.08.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костопіль Рівненської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , громадянин України, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, державних нагород та пільг не має, депутатом не являється, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.337 КК України

за участю

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , являючись військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 та довідки військово-лікарської комісії №41/псс/20 від 15.05.2018 визнаний здоровим та придатним до військової служби. Згідно ч.1 ст.29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призваний на навчальні збори, згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.04.2018 №М-364 ДСК, призваний на навчальні збори, про, що був належним чином повідомлений, та відповідно ч.9 ст.29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" особисто під розпис 14.05.2018 отримав повістку про необхідність прибуття на 01 серпня 2018 на 08 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що по АДРЕСА_3 , на відправку у складі команди № НОМЕР_2 для проходження військових навчальних зборів в м.Костопіль Рівненської області.

Проте, діючи умисно, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від навчальних зборів, всупереч Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", за відсутності поважних причин, ОСОБА_3 , 01.08.2018 на 08.00 год. до Костопільського районного комісаріату, не прибув, у зв`язку з чим ухилився від навчальних зборів.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.337 КК України, а саме ухилення військовозобов`язаного від навчальних зборів.

26 жовтня 2018 року під час провадження досудового розслідування між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури, молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , якій на підставі ст.37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000500 від 23.08.2018 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді про визнання винуватості від 26.10.2018 прокурор та підозрюваний виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.337 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також в угоді зазначені обставини, які пом`якшують покарання згідно приписів ст.66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Сторони угоди узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.337 КК України у виді штрафу у розмірі 30 /тридцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

В угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема, кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання. Зазначила, що при обранні обвинуваченому міри покарання сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні просить затвердити укладену угоду про визнання винуватості, беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.337 КК України, в обсязі обвинувачення та дає згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просить затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.337 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, в ході підготовчого судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Дослідивши укладену між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури, молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості від 26.10.2018, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним умисно вчинив ухилення від навчальних зборів, кваліфікує його дії за ч.2 ст.337 КК України, та дійшов висновку про необхідність ОСОБА_3 призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 30 /тридцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475, 100, 122, 124 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2018 року, укладену між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури, молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.337 Кримінального кодексу України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 30 /тридцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ грн.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1