справа № 208/1848/16-к
№ провадження 1-кс/208/613/18
УХВАЛА
Іменем України

16 квітня 2018 р. м. Кам`янське
встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК Українита може переховуватись від органів слідства та суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або скоїти інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор підтримав клопотання з підстав, наведених слідчим.
Дане клопотання розглянуто за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Перебування ОСОБА_5 у міжнародному розшуку підтверджується листом Сектору Укрбюро Інтерполу ГУНП в Дніпропетровській області, витягом з ІПС e-ASF2 Генсекретаріату Інтерполу, службовою телеграмою Робочого апарату Укрбюро Інтерполу, що наявні у матеріалах клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого та прокурора, вивчивши клопотання, надані стороною захисту документи, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 26.02.2012 року в період часу з 09.00 год. до 10.00 годин знаходячись за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_6 , на спільній території приватних домоволодінь за АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , де в домоволодінні АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_7 1939 р.н., реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що його ніхто не бачив, умисно, таємно з корисливих мотивів викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , яке знаходилося у дворі вказаного домоволодіння, а саме: електричну духовку невстановленого виробництва вартістю 200 гривень, металеві санки вартістю 150 гривень, металеві вироби у вигляді прутків і труб, загальною вартістю 200 гривень. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 550 гривень. Своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.
Повторно, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння 21.01.2013 року в період часу з 12.00 до 12.20 години, перебуваючи за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тією обставиною, що ОСОБА_9 знаходилася в іншій кімнаті та не могла контролювати збереження свого майна, таємно умисно з корисливих мотивів викрав належне потерпілій ОСОБА_9 майно, а саме золоті каблучки 583 проби вартістю 1000 гривень кожна. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 з місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 2000 гривень. Своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 в березні 2012 року знаходячись на одному з із покинутих домів в районі «55 блочок» в місті Дніпродзержинську знайшов, тобто незаконно придбав нестандартну вогнепальну зброю - обріз, виготовлений з двоствольної мисливської рушниці моделі 16 калібру з заводським номером « НОМЕР_1 », шляхом укорочення кустарним методом стволів до достатньої довжини 373 мм., придатної для здійснення пострілів.
10.04.2012 року приблизно о 17.00 співробітниками міліції ході проведення оперативно-розшукових заходів біля гаражу розташованого навпроти будинку АДРЕСА_5 був зупинений ОСОБА_5 в ході огляду якого було виявлено та вилучено поліетиленовий згорток в якому знаходився металевий предмет схожий на рушницю. Вказаний предмет згідно висновку судово-криміналістичної експертизи № 44/07-123 від 04.05.2012 є нестандартною гладко ствольною вогнепальною зброєю - обрізом, виготовленим із двухствольної мисливської рушниці моделі «Б» 16 калібру з заводським номером « НОМЕР_1 » шляхом укорочення саморобним способом стволів до достатньої довжини 373 мм. придатної для здійснення пострілів, котру ОСОБА_5 незаконно придбав, носив і зберігав при собі без передбаченого законом дозволу. Своїми умисними злочинними діями, що виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.
Таким чином, за сукупністю скоєного, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.
На думку слідчого, вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків, висновком експерта та іншими доказами.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або скоєння іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, виїхав за межі України та наразі перебуває у міжнародному розшуку, може вплинути на потерпілу та свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності або з метою суттєвого зменшення рівня її тяжкості, нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобовязаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати підозрюваного від переховування від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та впливу на потерпілу та свідків.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, встановленими під час судового засідання ризиками, розмір застави повинен складати шістдесят прожиткових мінімумів, що на дату розгляду клопотання становить 105 720 гривень, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись статтями 176-179, 184, 186, ч.6 ст.193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який відраховувати з моменту його затримання.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Відповідно до ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави 105 720 гривень.
У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у виді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком не більше шістдесяти днів:
- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1