Справа № 555/2095/16-к
Номер провадження 1-кп/555/12/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2018 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю прокурораОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища,одруженого , має на утриманні двоє неповнолітніх дітей , приватного підприємця, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 342 КК України

В С Т А Н О В И В:

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , всупереч рішення Березнівської міської Ради № 603 від 27 січня 2016 року " Про затвердження Тимчасового положення про порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької території міста Березне" та рішення Березнівської міської Ради № 23 від 25 лютого 2016 року " Про демонтаж самовільно розміщених малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності", законній вимозі заступника міського голови з питань діяльності виконавчого комітету ОСОБА_6 , який відповідно до займаної посади є представником влади та наділений правом у межах своєї компетенції висувати вимоги, а також виносити рішення, обов`язкові до виконання фізичними та юридичними особами, ОСОБА_4 не забезпечив проведення демонтажу самовільно розміщеної споруди для провадження підприємницької діяльності, яка встановлена на стоянці для автомобілів по вул. Андріївській в м. Березне Рівненської області, неподалік кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », власником якої є фізична особа підприємець ОСОБА_4 . Підстав, передбачених законом, для обов`язкового зупинення виконання цих рішень, не існувало.

Так, 03 березня 2016 року близько 10.00 год., з метою виконання рішення Березнівської міської ради та своїх службових обов`язків, ОСОБА_6 разом з працівниками КП «Березнекомунсервіс» прибули до місця розташування причепа торгівельного кіоску марки «КНОТТ», моделі 71Т, з номерними знаками НОМЕР_1 . ОСОБА_4 будучи ознайомленим з вище вказаним рішенням Березнівської міської ради про демонтаж малих архітектурних форм, до яких відноситься його кіоск, під час підготовки до демонтажу, прибув на автомобільну стоянку на автомобілі марки «Шкода» р.н., НОМЕР_2 при цьому припаркував зазначений транспортний засіб поруч з кіоском, таким чином, не даючи можливість підняти за допомогою спецтехніки та перемістити в інше місце споруду.

У подальшому, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою недопущення виконання рішення відмовився перемістити автомобіль, розуміючи, що своїми діями зупинить проведення демонтажу. Окрім вище зазначених дій, ОСОБА_4 чинив активну фізичну протидію виконанню вказаного рішення, що виражалось у повідомленні, що він не допустить здійснення демонтажу, при цьому ставши біля торгівельного кіоску, фізично не допустив працівників «Березнекомунсервіс» та ОСОБА_6 до проведення демонтажу. Також, з метою вчинення суспільного тиску на представника влади ОСОБА_4 до місця конфлікту запросив осіб, які ведуть активну публічну діяльність, чим нагнітав соціальне невдоволення діями представників влади та завдавав шкоди авторитету органів місцевого самоврядування, які вживали заходів до усунення порушень, що виникли внаслідок самовільного розміщення споруди для провадження підприємницької діяльності на стоянці для автомобілів по вул. Андріївській в м. Березне Рівненської області. Вчиняючи в сукупності вище перераховані дії, ОСОБА_4 не допустив виконання працівниками влади рішення щодо демонтажу малих архітектурних форм.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 342 КК України , а саме в опорі представникові влади під час виконання ним службових обов"язків не визнав повністю. Показав, що наміру невиконувати рішення Березнівської міської ради від 27.01.2015 року №603 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької території міста Березне» та рішення виконавчого комітету Березнівської міської ради від25.02.2016 №23 «Про демонтаж самовільно розмішених малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності» в нього не було. Будь-яких активних дій, які б могли перешкодити посадовим особам Березнівської міської ради виконувати свої посадові обов`язки, пов`язані з демонтажем належної йому споруди, не вчиняв.Просить його виправдати.

Відповідно до ст. 327 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.

Дослідивши докази, які були розглянуті у судовому засіданні, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає виправданню по інкримінованому йому злочину, пред`явлене обвинувачення є недоведеним та не містить складу злочину із наступних підстав.

З показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що він працює заступником Березнівського міського голови і коли міською радою прийнято рішення про демонтаж малих архітектурних форм, то вони повідомляли підприємців про необхідність демонтажу. ОСОБА_4 вони попереджали через його працівників. Коли вони хотіли демонтувати належний ОСОБА_4 об`єкт по вул. Андріївській, поблизу кафе «Рута», то їм це не дозволили зробити. На підставі якого рішення міської ради проводився демонтаж він не пам`ятає. Вони писали рекомендований лист ОСОБА_4 , а коли, то не пам`ятає. На момент огляду і обстеження даний об`єкт перебував на автостоянці і на його думку відноситься до МАФів. Він голова комісії з демонтажу МАФів. Враховуючи, що це автостоянка і тільки ОСОБА_4 не відреагував, то це неповага до органів місцевого самоврядування. Вже рік часу пройшов, а що говорив на місці то не пам`ятає. Була машина, яка перешкоджала під`їзду крану. Де вона знаходилася, то не скаже, багато часу пройшло. Людина відмовляла, щоб доступилися до кіоску, нецензурну лайку він не чув. Були там годину. Невідомі особи казали, що ОСОБА_4 продає хліб і нічого поганого не робить. Ще був білий мінівен, що стояв поблизу. Будь-якої активної фізичної дії щодо перешкоджання не було. Демонтаж мало проводити комунальне підприємство. Десятиденний строк демонтажу не дотримано , а чому він не знає. ОСОБА_4 і невідомі люди просто стояли біля кіоску. Він сказав, що не дасть демонтувати даний об`єкт.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що він працює начальником відділу містобудування та архітектури Березнівської райдержадміністрації. Він був членом комісії і ОСОБА_4 відмовився демонтувати свій кіоск. Був складений акт, що підприємець відмовляється сприяти демонтажу. На місце він виїздив особисто з іншими членами комісії. В м.Березне функціонують багато таких об`єктів. Паспорт прив`язки відділ архітектури та містобудування цьому підприємцю не надавав. Автомобілі були, а чи вони перешкоджали спецтехніці, то він не пам`ятає. Проблеми були з відключенням від лінії електропередач, так як не було потрібного спеціаліста. їх залучили в якості більше як свідка, тобто процедурно. Він привітався і про щось говорив і з ОСОБА_4 , і з іншими присутніми. Агресії від ОСОБА_4 не було з його боку, опору він не вчиняв. Він був не згоден з демонтажем і говорив про це, а демонтаж не зробили через те, що не змогли відключити кіоск від електропостачання через відсутність відповідних спеціалістів.

Свідок ОСОБА_8 вказав, що він працює провідним спеціалістом Березнівської міської ради з юридичних питань і знає, що були звернення до ОСОБА_4 з вимогою демонтувати його кіоск на автостоянці. Особисто ОСОБА_4 повідомлення про демонтаж не вручалися, а надсилалися поштою, звідки приходила відповідь про те, що він не приймає ці листи. Коли комісія приїхала на місце події , а саме 04 березня 2016 року , то інші підприємці здійснили демонтаж своїх кіосків,однак ОСОБА_4 цього не зробив, він не давав можливості це зробити з іншими особами. Вони склали акт, що чинилися перешкоди. В повідомленні підприємцю вказували, що порушуються Правила благоустрою, оскільки цільове призначення цієї території - стоянка для автомобілів. Біля кіоску стояла машина ОСОБА_4 , був умисел на те, щоб спецтехніка не могла під`їхати до МАФа, постійно рухалися фізичні особи, які прийшли в підтримку підприємця. ОСОБА_6 представив документи і стало очевидним, що підприємець не хоче це робити, чітко вбачався умисел і склад кримінального правопорушення зі сторони ОСОБА_4 . Він відверто ігнорував рішення, що прийняте органами місцевого самоврядування. Поведінка ОСОБА_4 була стриманою, він висловлював своє суб`єктивне бачення, за руки ніхто нікого не хапав, перешкоди здійснювали інші фізичні особи, які називали себе учасниками Антитерористичної операції на сході України. Перешкода полягала у встановленні транспортних засобів біля кіоску. ОСОБА_6 підприємець ОСОБА_4 особисто опору не чинив. Сказати, що ОСОБА_4 чинив опір, то такого не було, а також він не бачив, щоб він чинив опір будь-кому з комісії.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що він працює на посаді в. о. заступника начальника відділу земельних ресурсів і у складі комісії їздив на демонтаж кіосків 04 березня 2016 року. На місці події біля кіоску стояли невідомі автомобілі. Особисто з ОСОБА_4 не спілкувався. Був присутній при спілкуванні ОСОБА_6 з цим підприємцем. Він не бачив опору зі сторони ОСОБА_4 , демонтаж не відбувся через блокування автомобілями під`їзду для спецтехніки. Коли вони приїхали на місце, то транспортні засоби вже були на місці. Активних фізичних дій щодо перешкоджання, агресії ОСОБА_4 не здійснював.

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_4 самовільно встановив кіоск, оскільки там знаходиться автостоянка. Підприємець заперечував і комісія склала акт про це. Він був на місці, бачив кран і автомобіль біля кіоску. Активної фізичної протидії, агресії від ОСОБА_4 не було. ОСОБА_4 висловлював свою незгоду з діями посадовців міської ради. Кіоск був підключений до електромережі.

Свідок ОСОБА_11 повідомив, що працює водієм в КП " Березнекомунсервіс" і 04 березня 2016 року був біля кіоску ОСОБА_4 по вул. Андріївській в м.Березне де керував автовишкою, якою мали піднімати електрика для відключення електромережі. На місці були трактор, кран, багато людей. Він весь час сидів в машині і нічого не знає. Він стояв далі по вулиці за стоянкою. Коли вони приїхали вже стояло багато машин, була міліція.

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що працює трактористом в КП «Березнекомунсервіс» і 04 березня 2016 року за вказівкою начальника він приїхав до кафе «Рута», щоб забрати кіоск. Коли приїхав на місце, то була група людей на стоянці. Демонтажу не було, він до кіоску не підходив. Сидів в тракторі збоку на віддалі і чекав вказівку. На місці був приблизно годину.

Свідок ОСОБА_13 повідомив, що він працює інспектором з благоустрою Березнівської міської ради і 04 березня 2016 року був присутній при спробі демонтажу хлібного кіоску біля « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». На місці були кран, трактор, два автомобілі та декілька чоловік, що стояли біля кіоску. Він був в складі комісії міської ради з демонтажу кіоску. Він там бачив власника кіоску- ОСОБА_4 ,фізичної протидії демонтажу з боку ОСОБА_4 не було. Присутність авто могла спричинити аварійну обстановку. ОСОБА_6 просив щоб відігнали авто, однак реакції не було. ОСОБА_4 говорив, що це причеп, який знаходиться на стоянці автотранспорту. Погроз і нецензурної лайки не було. Цей МАФ не погоджений з виконкомом міської ради, а тому він там стояти не може. Він не знає, що вони там далі вирішували. ОСОБА_4 про демонтаж повідомляли неодноразово на скільки йому відомо. Як його повідомляли йому не відомо. Опір у фізичній формі ОСОБА_4 не чинив. Була словесна перепалка. Кому належали автомобілі біля кіоску йому не відомо.

Свідок ОСОБА_14 повідомив, що йшовши по вулиці 04 березня 2016 року він побачив натовп, кран. Все, що відбувалося біля кіоску було в рамках закону. На місці були поліцейські, біля кіоску було декілька машин. В нього товариські відносини з підприємцем ОСОБА_4 . Він часто там купує хліб. Тоді на місці був ОСОБА_4 і посадовці міськради.

Свідок ОСОБА_15 повідомив, що 04 березня 2016 року він підійшов до автостоянки поблизу кафе «Рута» і побачив там ОСОБА_4 , з яким спілкувався. Згодом приїхали комунальники, поліція, посадовці міської ради і захотіли демонтувати причеп. Потім підійшло багато людей спостерігати цю подію. Жодної активної протидії посадовцям зі сторони ОСОБА_4 не було, він нікого не бив, не штовхав. Він стояв і спілкувався з присутніми. Там усі спілкувалися. Він цікавився, що це відбувається. Він спостерігав імітацію роботи міськради. Ніяких активних дій не було. На місці був до завершення події. Його автомобіль стояв збоку під забором. Йому вимог до переміщення його авто ніхто не ставив. Ніяких фізичних дій, потасовок не було.

Свідок ОСОБА_16 повідомив, що він гуляв по місту і побачив, що на стоянці відбується якийсь рух. Криміналу в діяльності підприємця ОСОБА_4 він взагалі не бачив. На місці було видно поліцію, а також громадян. Протистоянь не було. Ніякого насильства, ніякої фізичної протидії ОСОБА_4 не було вчинено.

Переглядом відеозапису цієї події встановлено, що на автостоянці поблизу кафе «Рута», що по вул. Андріївській в м. Березне розташований торгівельний причеп до транспортного засобу з якого реалізовують хлібобулочні вироби. Біля нього знаходяться обвинувачений ОСОБА_4 , працівники поліції, співробітники Березнівської міської ради та інші громадяни у кількості до двадцяти чоловік. Також, неподалік цього кіоску розміщені легкові автомобілі та спецтехніка. З`ясовано, що відеозйомку веде невстановлена особа жіночої статі, відзнято кадри де обговорюється ОСОБА_6 і ОСОБА_4 та іншими особами можливість демонтажу кіоску.

Дослідженням письмових доказів встановлено, що згідно Акту перешкоджання демонтажу тимчасової споруди від 04 березня 2016 року блокування автомобілями під`їзду спецтехніки автомобілями окремих фізичних осіб негативно впливає на здійснення демонтажу торговельного кіоску (а. с. 5).

Дослідженим рішенням виконавчого комітету Березнівської міської ради № 3 від 23 листопада 2015 року (на а. с. 45) затверджено розподіл обов`язків між членами виконкому міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Березнівської міської ради від 25 лютого 2016 року № 23 (на а. с. 46), зобов`язано КП «Березнекомунсервіс» провести демонтаж чотирьох тимчасових споруд, які встановлено по вул. Андріївській в м. Березне, один з яких належить ОСОБА_4 . Голові комісії ОСОБА_6 забезпечити проведення демонтажу даних споруд відповідно до Тимчасового положення.

На а. с. 47-49 досліджено Розподіл обов`язків між членами виконкому міської ради.

На а. с. 50-51 досліджено Посадові інструкції працівників міської ради.

На а. с. 54-58 досліджено рішення сесії Березнівської міської ради № 603 від 27 січня 2015 року , яким затверджено Тимчасове положення про порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Березне та безпосередньо дане Положення.

На а. с. 59 досліджено Акт обстеження об`єкту торгівлі від 13 квітня 2016 року , яким констатовано, що ОСОБА_4 самовільно зайнята частина земельної ділянки по АДРЕСА_2 , котра використовується без дозвільних документів.

На а. с. 61-62 досліджено інформацію Березнівського міського голови де вказується на протиправність розміщення ОСОБА_4 об`єкта торгівлі в зазначеному місці.

На а. с. 63-67 досліджено характеризуючі дані на обвинуваченого, згідно яких ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря- нарколога та лікаря- психіатра не перебуває, причіп торгівельний КНОТТ , реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобюу НОМЕР_3 від 03 вересня 2011 року.

На а. с. 71 досліджено інформацію голови Березнівського районного суду від 25 липня 2016 року , згідно якої в провадженні суду позов про оскарження рішення міської ради № 603 від 27.01.2015 та № 23 від 25.02.2016 щодо демонтажу тимчасових споруд ОСОБА_4 - не перебував.

На а. с. 72-78 досліджено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 342 КК.

На а. с. 86-87 досліджено протоколи надання доступу до матеріалів досудового розслідування підозрюваному та йому захиснику.

Окрім того, в ході судового розгляду, встановлено , що подія мала місце 04 березня 2016 року, однак в обвинувальному акті вказано дату 03 березня 2016 року.

Згідно з вимогами ст.323 КПК України в основу вироку можуть бути покладені лише ті достовірні докази, які були розглянуті в судовому засіданні.

Обвинувальний акт містить посилання на два рішення Берсзпівської міської ради, які порушив ОСОБА_4 , а саме:рішення Березнівськоі' міської ради № 603 від 27.01.2016 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької території міста Берсзне»;рішення Березнівськоі' міської ради № 23 від 25.02.2016 «Про демонтаж самовільно розміщених малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності».

В судовому засіданні було досліджено Тимчасове положення про порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Березне, затверджене рішенням Березнівськоі' міської ради № 603 від 27 січня 2015 року (а не 2016 року , як зазначається в обвинувальному акті).

Згідно п. 1 розділу II Тимчасового положення підставою для проведення демонтажу тимчасових споруд (далі - ТС) є рішення виконавчого комітету Березнівськоі' міської ради про демонтаж ТС. В рішенні повинно бути зазначено місце розташування ТС, відомості про власників (користувачів) ТС, з визначенням для власників (користувачів) строку добровільного демонтажу, який становить десять робочих днів .

Згідно пунктів 5 та 6 розділу 11 Тимчасового положення рішення виконавчого комітету Берсзпівської міської ради про демонтаж ТС протягом трьох робочих днів з моменту його прийняття надсилається власнику (користувачу) ТС рекомендованим листом з повідомленням про вручення, або надається під розписку, (якщо власник, користувач відомі). У разі невиконання власником (користувачем) ТС рішення щодо демонтажу ТС протягом строку, зазначеного у рішенні, здійснюється демонтаж ТС.

Рішенням Березнівськоі' міської ради № 23 від 25.02.2016 «Про демонтаж самовільно розміщених малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності» виконком міської ради вирішив:

1.Зобов`язати КП «Березнекомунсервіс» провести демонтаж чотирьох самовільно розміщених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності , які встановлені по вул. Андріївська біля кафе «Рута» на стоянці для автомобілів, власниками однієї з яких є ОСОБА_4 .

2.Голові комісії з демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності ОСОБА_6 забезпечити проведення демонтажу вищевказаних споруд відповідно до Тимчасового положення про порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Березне.

Оскільки в обвинувальному акті зазначається, що ОСОБА_4 всупереч законній вимозі заступника міського голови ОСОБА_6 не забезпечив проведення демонтажу самовільно розміщеної споруди, слід з`ясувати, що це була за вимога ОСОБА_6 і чи була вона законною.

Яку саме вимогу ОСОБА_6 ОСОБА_4 не виконав, в обвинувальному акті не зазначається. Ніякої вимоги ОСОБА_6 для ОСОБА_4 не висував, а лише оголосив рішення Березнівської міської ради № 23 від 25.02.2016 «Про демонтаж самовільно розміщених малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності», про яке раніше ОСОБА_4 нічого відомо не було та повідомив, що силами КП «Берсзнекомунсервіс» буде демонтовано його кіоск. ОСОБА_4 , в свою чергу, висловив свою думку з приводу вказаного рішення виконкому та свою думку щодо неправомірності дій по демонтажу тимчасової споруди.

Всупереч наведеним нормам Тимчасового положення Березнівською міською радою не приймалось рішення про зобов`язання ОСОБА_4 у добровільному порядку демонтувати тимчасову споруду на протязі десяти робочих днів. Прийняте Березнівською міською радою рішення № 23 від 25.02.2016 зобов`язує КП «Березнекомунсервіс» провести демонтаж тимчасових споруд, а не власників таких споруд.

Відсутні докази направлення ОСОБА_4 рішення Березнівської міської ради № 23 від 25.02.2016 р. рекомендованим листом, або ж отримання ОСОБА_4 такого рішення під розписку.

Строк виконання рішення Березнівської міської ради № 23 від 25.02.2016 року мав бути зазначений у самому рішенні, однак такий строк у рішенні не зазначається. Згідно Тимчасового положення такий строк має становити не менше 10 днів. Разом з тим, з моменту прийняття Березнівською міською радою рішення № 23 до 04 березня 2016 року пройшло всього 8 днів. Отже, дії заступника міського голови ОСОБА_6 в частині строків виконання рішення міської ради, також суперечать Тимчасовому положенню та є незаконними.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 342 КК України полягає в опорі представнику влади під час виконання ним службових обов`язків.

Постановою Пленуму ВСУ від 26.06.1992 № 8 «Про застосування законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» опір визначається як активна фізична протидія. Тобто, його ознаками є:

1) активні дії;

2)дії винного повинні бути спрямовані на організм потерпілого із

застосуванням фізичної сили;

3)вони перешкоджають виконанню потерпілим своїх функцій;

4)дії вчинені в момент виконання потерпілим своїх службових обов`язків.

Диспозицією статті 342 КК України чітко встановлено протиправне каране діяння, яке вчиняється субєктом злочину, а саме опір, ознаки якого було охарактеризовано вище.

Формулюючи обвинувачення ОСОБА_4 в обвинувальному акті, прокурор в загальному зазначає злочинність дій ОСОБА_4 : « ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що всупереч рішення Березнівської міської ради... та законній вимозі заступника міського голови..., не забезпечив проведення демонтажу самовільно розміщеної споруди...». Виходячи з наведеного - опір ОСОБА_4 полягає в бездіяльності, а не в активних діях, спрямованих на організм потерпілого із застосуванням фізичної сили.

Далі прокурор зазначає про інші дії ОСОБА_4 , які в сукупності, на його думку, є кримінально караним опором представнику влади:

- ОСОБА_4 прибув на автомобільну стоянку на автомобілі «SKODA» р.н.

НОМЕР_2 », причому припаркував зазначений транспортний засіб поруч з кіоском, чим не

надав фізичної можливості за допомогою спецтехніки підняти та перемістити в інше

місце самовільно встановлену споруду. В подальшому відмовився перемістити

автомобіль, розуміючи, що своїми діями зупинить проведення демонтажу.

Всі допитані в ході судового розгляду справи свідки, в тому числі і члени комісії з демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, однозначно підтвердили, що до приїзду представників комісії автомобіль «SKODA» чорного кольору, вже стояв біля кіоску і нікуди не переміщався.

- Окрім того, ОСОБА_4 чинив активну протидію виконанню вказаного

рішення, що виражалось у повідомленні, що він не допустить здійсненню

демонтаж.

Однак активна протидія не може виражатись у словесному повідомленні.

- Також, з метою вчинення тиску на представника влади ОСОБА_4 до

місця конфлікту запросив осіб, які ведуть активну публічну діяльність, чим нагнітав

соціальне невдоволення діями представників влади та завдав шкоди авторитету

органів місцевого самоврядування.

Що це за особи, які ведуть активну публічну діяльність, в обвинувальному акті не зазначається. В ході судового розгляду справи такі особи також не були встановлені. Жодний свідок при допиті не вказав, що був запрошений на місце події ОСОБА_4 .

Враховуючи положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст. 17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і мас бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; положення ст. 62 Конституції України, та положення ст. 5 «Право на свободу та особисту недоторканість» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважаює що в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо:

1)встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2)встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимог ч. 6 цієї ж статті якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Відповідно до ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, тобто сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 65 КПК України доказами в кримінальній справі є фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша); ці дані встановлюються показаннями свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами (частина друга). Перелік суб`єктів, які можуть подавати докази, визначено у статті 66 Кодексу.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" від 29 червня 1990 року № 5 зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулювання висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» встановлено, що кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» у відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України всі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь останньої.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, даючи остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 342 КК України не доведена , в діях ОСОБА_4 відсутній інкримінований йому склад злочину, передбачений ч.1 ст.342 КК України, а тому обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати невинуватим і виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України , Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" від 29 червня 1990 року № 5, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституцією України, «Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод», суд ,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.342 КК України визнати невинуватим і виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1