Постанова
іменем України
10 жовтня 2018 року
м. Київ
справа № 682/892/17
провадження № 51-62км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 19 вересня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000825 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що судимості не має,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК на 3 роки позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 19 вересня 2017 року вказаний вирок залишено без зміни й одночасно відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 Закону України «Про амністію в 2016 року».

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він у стані алкогольного сп`яніння 3 грудня 2016 року приблизно о 12:40, керуючи технічно несправним автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому на одну вісь було встановлено шини різних розмірів та моделей з різним малюнком протектора, а також мали місце несправності робочої гальмівної системи - значне експлуатаційне зношення внутрішніх гальмівних колодок у гальмівних механізмах передніх коліс, рухаючись автодорогою Т-1804 Корець-Славута-Антоніни зі сторони с. Ганнополя Славутського району в напрямку м. Славути, в ділянці дії дорожнього знаку 5.47 «с. Перемишель» Славутського району Хмельницької області в напрямку м. Корця, порушив вимоги п. 1.5., 2.3(б), 2.9(а), 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 31.4.5(г) Правил дорожнього руху, діючи недбало, проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки та дорожніх умов, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21013», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми лівої тім`яної ділянки голови; закритої поєднаної травми грудної клітки та черева з переломами 6-го, 7-го, 8-го, 9-го ребер зліва, забою лівої легені, крововиливів у діафрагму зправа і зліва, переломів грудного відділу хребта з ушкодженням спинного мозку, розриву грудного та черевного відділу аорти, розриву кореня брижі тонкого кишківника, розриву переднього краю селезінки, крововиливу в ліву плевральну порожнину (0,3 л), черевну порожнину (1,7 л); осаднення лівого плечового суглоба; відкритого перелому діафізу лівої великогомілкової та малогомілкової кісток, осаднення лівого колінного суглоба, які згідно з висновком судово-медичної експертизи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і призвели до смерті потерпілого в кареті швидкої допомоги по дорозі до Славутської ЦРЛ.

Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі, просить оскаржувані судові рішення змінити, звільнивши його на підставі ст. 75 КК від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки суди обох інстанцій неналежним чином урахували його позитивну характеристику, визнання своєї винуватості, щире каяття, відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, а також те, що злочин вчинено ним з необережності.

На вказану касаційну скаргу потерпілий ОСОБА_9 надіслав заперечення, в яких просить залишити її без задоволення, вважаючи призначене ОСОБА_6 покарання необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги засудженого.

Мотиви Суду

Відповідно до ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до закону ст. 75 КК може бути застосована в тому разі, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є необережним за формою вини, мотив, спосіб його вчинення, у стані алкогольного сп`яніння та керування технічно несправним автомобілем, що виключало його експлуатацію, тяжкість наслідків, які настали, думку потерпілого про призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі; а також узяв до уваги особу засудженого, який відшкодував майнову шкоду, проте не вжив заходів для відшкодування моральної, при цьому позитивно характеризується, має постійне місце проживання та роботи, на обліках у лікарів психіатра, нарколога, невропатолога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір інваліда 2-ї групи.
Обставиною, що пом`якшує покарання, визнано щире каяття, обтяжуючою покарання обставиною - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на наведене суд у вироку дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання, яке належить відбувати реально.

Правильність та обґрунтованість такого рішення підтвердив і суд апеляційної інстанції, який належним чином розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_6 щодо суворості призначеного йому покарання і зробив висновок про неможливість досягнення мети покарання без ізоляції ОСОБА_6 від суспільства.

З цим погоджується й колегія суддів касаційного суду, у зв`язку з чим касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 440, 441, 442 КПК, п. 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд

ухвалив:

Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 19 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню

не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3