В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001096 від 06.08.2017 р. про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , перебуваючи в селі Оноківці Ужгородського району на дачному масиві неподалік ресторану «Кілікія», в період часу з 01 серпня 2017 року по 04 серпня 2017 року, діючи за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_7 , таємно, усвідомлючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зламу навісного замка проник до дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , звідки викрав інструменти різного роду, а саме бувші у використанні молотки з дерев`яною ручкою виробництва СССР вагою 800 грам в кількості 6 штук, бувші у використанні викрутки звичайні з пластиковою ручкою виробництва СССР в кількості 4 штуки, бувшому у використанні одну ручну пилу виробництва СССР в кількості 3 штуки, бувшу у використанні одну кирку з дерев`яною ручкою виробництва СССР вагою 900 грам, та надувний човен марки «Уфимка 22». Згідно з висновком товарознавчої експертизи №11/625 від 18 грудня 2017 року станом на 10 квітня 2017 року ринкова вартість бувших у використанні з 1990 років, із врахуванням зносу становить: молотків з дерев`яною ручкою виробництва СССР вагою 800 грам в кількості 6 штук - 150 грн.; викруток звичайних з пластмасовою ручкою виробництва СССР в кількості 4 штуки - 80 грн; однієї ручної пили виробництва СССР - 49,50 грн.; металевих плоскогубців виробництва СССР в кількості 3 штуки 88,50 грн.; кирки з дерев`яною ручкою виробництва СССР 57 грн. та ринкова вартість надувного човна «Уфимка 22» становить 2115 грн..

До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості укладеною 27 грудня 2017 року між ОСОБА_8 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.5 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України. ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою. При цьому ОСОБА_5 погоджується на призначення покарання за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на три роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_5 згодний. Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно ст.ст. 473, 394, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

Потерпілий ОСОБА_4 , в порядку абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором, про що надав відповідну заяву.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 27.12.2017 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити. Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст.185 КК України визнав повністю.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 27.12.2017 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 склад кримінального правопорушення, вказують на кваліфікацію діянь за ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальні правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України- угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 27.12.2017 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, потерпілим надано згоду на укладення угоди. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на три роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку два роки на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 27 грудня 2017 року між ОСОБА_5 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпілий ОСОБА_4 надав згоду на укладення угоди, обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 27 грудня 2017 року, укладену між ОСОБА_5 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України - три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.
На підставі ч.1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі надувний човен «Уфимка-22», гумовий, зеленого кольору, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, повернути за належністю власнику ОСОБА_4 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України_ в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1