Дата документу 25.10.2018 Справа № 314/4224/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/161/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/4224/17Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.86 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього амністії.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_7 , засуджений вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 року за ч. 2 ст. 307 КК України до 6-ти років позбавлення волі, звернувся до суду із заявою про застосування відносно нього положень Закону України "Про амністію у 2016 році".

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 засуджений та відбуває покарання за ч. 2 ст. 307 КК України. Згідно п."е" ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за такий злочин.

В апеляційній скарзі засуджений просить переглянути рішення районного суду та врахувати те, що в нього є неповнолітня дитина та він відбув більшу частину строку. Також звертає увагу на те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, незважаючи на те, що він вказував у клопотанні про бажання брати участь в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції дослідив обставини, які віднесені законом до підстав застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та надав їм оцінку у своїй ухвалі.

Так, матеріали кримінального провадження містять дані, зокрема про те, що ОСОБА_7 24.01.2014 року був засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі.

Суд, відмовляючи в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», правильно обґрунтував свій висновок нормами діючого законодавства, оскільки відповідно до пункту «е» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, зокрема амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за злочини, передбачені ст. 307 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, незважаючи на те, що він вказував у клопотанні про бажання брати участь в судовому засіданні, є необґрунтованими, з наступних підстав.

Як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію», поданої до районного суду, останній не вказував, що бажає приймати участь в судовому засіданні (а.п. 1). Будь-яких додаткових клопотань від засудженого про розгляд його заяви у його присутності матеріали провадження також не містять.

Колегія суддів звертає увагу, що при розгляді апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 приймав безпосередню участь в судовому засіданні і він надав свої пояснення, у зв`язку з чим права останнього, у повній мірі, були поновлені.

За таких обставин, судова колегія вважає висновки суду обґрунтованими і переконливими, а рішення суду першої інстанції законним, і таким, що скасуванню, по доводах, наведених в апеляційній скарзі, не підлягає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього амністії залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду, а засудженим, який відбуває покарання, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4