ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/9643/18
Провадження № 1-кс/201/5831/2018
У Х В А Л А
Іменем України

10 вересня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 20.06.2018р. по кримінальному провадженню № 0000770 від 02.06.2017р., зобов`язання процесуального керівника - прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області, або іншу уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області виключити з ЄРДР відомості про дату і час повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, виключити з ЄРДР відомості про дату і час набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного та покласти на процесуального керівника контроль за внесенням відповідних відомостей до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська зі скаргою на повідомлення про підозру від 20.06.2018р. по кримінальному провадженню № 0000770 від 02.06.2017р. Просить скасувати повідомлення про підозру від 20.06.2018р. по кримінальному провадженню № 0000770 від 02.06.2017р., зобов`язати процесуального керівника - прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області, або іншу уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області виключити з ЄРДР відомості про дату і час повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, виключити з ЄРДР відомості про дату і час набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного та покласти на процесуального керівника контроль за внесенням відповідних відомостей до ЄРДР.

В обґрунтування скарги зазначає, що повідомлення про підозру здійснено без достатніх доказів вчинення кримінального правопорушення, тому у прокурора ОСОБА_4 не було підстав погоджувати 20.06.2018р. повідомлення про підозру.

Зазначає, що 20.06.2018р. на підставі ухвали слідчого судді по справі № 202/4993/18 від 14.06.2018р. слідчим СУ ГУ НП в Дніпропетровські області ОСОБА_5 проведено обшук приміщень. розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Після обшуку за цією ж адресою, де заявник не проживає і не зареєстрований, слідчим ОСОБА_5 було залишено датоване 20.06.2018р., не підписане і не погоджене прокурором ОСОБА_6 повідомлення про підозру, складене українською мовою, у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення. Повідомлення про підозру йому не вручене, пам`ятку про ознайомлення з процесуальними правами і обов`язками підозрюваного він не підписував.

Зазначає, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.08.2018р. (провадження № 11-сс/774/976/18) встановлений факт порушення слідчим порядку вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру, встановленого ч. 1 ст. 111 КПК України, оскілки немає доказів належного вручення копію постанови про підозру.

Постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 08.08.2018р. скасовано ухвалою Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська від 21.08.2018р. по справі № 201/8838/18. З моменту скасування постанови про зупинення досудового розслідування минуло 15 днів (з 21.08.2018р. по 05.09.2018р. (дата подання скарги). Отже, фактично досудове розслідування після нібито погодження і вручення повідомлення про підозру триває два місяці, що зумовлює підстави для його оскарження на згідно з п. 10 ч. 1 чт. 303 КПК України.

Заявник вважає, що органом досудового розслідування при складення повідомлення про підозру не дотримані вимоги ст. 277 КПК України стосовно викладення змісту підозри, стислого викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин відомих на момент повідомлення про підозру.

Зокрема, у повідомленні про підозру відсутні докази, які підтверджують, що у ОСОБА_3 не було можливості отримати довідку про склад сім`ї, докази про отримання довідок від 16.09.2016р. і від 10.08.20__р. з підробленими підписом і печаткою КП «КП ЖРЕП Жовтневого району» ДМР, яке їх фактично не видавало, докази надання довідок нотаріусу з метою посвідчення правочину купівлі-продажу. До того ж довідка не є офіційним документом, про що існує правова позиція Верховного Суду України.

Отже обвинувачення ґрунтується на припущеннях, що суперечить ст. 62 Конституції України, а прокурор на час погодження підозри не мав жодного доказу, що підтверджував причетність ОСОБА_3 до вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України з доведенням його повного, закінченого складу.

Враховуючи викладене, посилаючись на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо обґрунтованості підозри, презумпції невинуватості, просив скаргу задовольнити.

В судове засідання адвокат ОСОБА_7 подав письмову заяву, в якій просив скаргу задовольнити з підстав, які зазначені в ній, скаргу розглянути без участі заявника.

Представник прокуратури в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною першою ст. 5 КПК України визначено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним.

Дослідженням матеріалів скарги встановлено, що до скарги заявником долучено копію повідомлення про підозру ОСОБА_3 датоване 20.06.2018р., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні 0000770 від 02.06.2017р., яке не підписане слідчим ОСОБА_5 , не погоджене прокурором ОСОБА_6 і не містить відомостей про його отримання самим ОСОБА_3 .

Також встановлено, що адвокат ОСОБА_8 ОСОБА_7 раніше оскаржував бездіяльність слідчого ОСОБА_5 щодо неналежного вручення повідомлення про підозру від 20.06.2018р., просив зобов`язати його виключити відомості з ЄРДР про повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2018р. йому було відмовлено у відкриття провадження за скаргою, але ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.08.2018р. (провадження № 11-сс/774/976/18) означена ухвала була скасована і справу повернуто до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення.

Відомостей про результати розгляду цієї скарги заявником не надано.

Під час розгляду цієї справ, апеляційним судом встановлено, що (як повідомив заявник) 20.06.2018р. на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2018 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання гр. ОСОБА_9 . Під час проведення обшуку останній було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Самому ж ОСОБА_8 слідчим підозру не було вручено.

Мотивуючи безпідставність відмови у відкриття провадження, апеляційний суд виходив з такого.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно положенням ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення здійснюються у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, тобто, викликом (ст.133 КПК України), судовим викликом (ст.134 КПК України). Порядок вручення повідомлення визначений ст. 135 КПК України.

Однак зазначені вимоги КПК України слідчим виконані належним чином не були, оскільки не дотримано порядок вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, що є порушенням ч.1 ст.111 КПК України.

Як заявляв в апеляційному суді адвокат ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до цього часу невідомо, що відносно останнього винесено постанову про підозру. Будь яких документів, що слідчий належно вручив копію постанови про підозру ОСОБА_8 немає.

До матеріалів скарги заявником не надано будь-яких відомостей про направлення йому повідомлення про оскаржуване повідомлення про підозру, отримання його. Не надані у розпорядження судді слідчого такі докази і органом досудового розслідування. Більш того, такі факти він заперечує і саме з цих підстав просить скасувати повідомлення про підозру, а також з підстав її необґрунтованості.

Разом із тим, прихожу до висновку, що наявна у матеріалах копія повідомлення про підозру, з урахуванням інших документів, поданих заявником на обґрунтування скарги, не може вважатися повідомленням про підозру, як таким, що може оскаржуватися у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Так, статтею 277 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Загальні вимоги щодо змісту повідомлення про підозру визначені ст. 277 КПК України.

Так, у відповідності до приписів вказаної статті повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, імя, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Глава 22 КПК України передбачає низьку процесуальних дій, які зобов`язані провести слідчий або прокурор під час повідомлення про підозру, а саме: складання письмового повідомлення про підозру; погодження повідомлення про підозру з прокурором у разі, якщо воно складене слідчим; виклик особи відповідно до вимог глави 11 КПК України, установлення особи, якій повинно бути вручено повідомлення про підозру; усне оголошення особі повідомлення про підозру у вчиненні конкретного злочину; роз`яснення сутті підозри; повідомлення підозрюваному про його процесуальні права, передбачені ст. 42 КПК України, роз`яснення їх суті; вручення підозрюваному пам`ятки про права та обов`язки; зазначення в повідомленні про підозру підпису слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, місце, дату, час його вручення, підпису особи, яка отримала таке повідомлення; фактична передача письмового повідомлення про підозру підозрюваному.

Дослідивши у судовому засіданні повідомлення про підозру від 20.06.2018р., яке було складено слід констатувати, що воно не містить підпису слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення, місця, дати і часу його вручення, підпису особи, яка отримала таке повідомлення.

Отже, поняття «повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення» у КПК вживається у двох значеннях: 1) для позначення відповідного процесуального акта, складеного прокурором процесуальним керівником або слідчим, який визначений (призначений) керівником органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.; 2) для позначення відповідної процесуальної дії стосовно складення та вручення повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення.

З аналізу змісту стст. 42, 277 КПК випливає, що процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення. Саме із цим моментом пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: складення повідомлення про підозру процесуального акта; вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.

Системний аналіз нормативних приписів КПК щодо початку кримінального провадження та оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора дає підстави стверджувати, що повідомлення особі про підозру як процесуальний акт не підлягає оскарженню на досудовому провадженні, але процесуальні дії слідчого, прокурора щодо складення та/або вручення повідомлення підлягають оскарженню.

Оскільки наявна у матеріалах копія повідомлення про підозру не містить підпису слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення, місця, дати і часу його вручення, підпису особи, яка отримала таке повідомлення, то повідомлення не можна вважати процесуальною дією, яка може бути оскаржена слідчому судді у порядку п. 10 ч. ч. 1 ст. 303 КПК України.

Оцінюючі у сукупності усі наведені заявником заперечення щодо доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення та обґрунтованості пред`явленої йому підозри суд до уваги їх не бере та відхиляє, оскільки предметом розгляду даної скарги є встановлення факту відповідності пред`явленої підозри вимогам закону та наявності підстав для скасування такого повідомлення про підозру, а питання щодо обґрунтованості пред`явленої підозри, переконливості та правдивості доказів сторони обвинувачення, доведеності вини підозрюваного, повинні вирішуватися судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, і тому слідчим суддею під час розгляду даної скарги не досліджуються.

Крім того, стосовно вимог заявника про скасування повідомлення про підозру від 20.06.2018р., то вони є необґрунтованими та безпідставними ще й з таких підстав.

В Законі України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р., а саме, в п.4 параграфа 2 «Прикінцеві положення» Закону вказано, що підпункти 11-47, 45, пункту 7 параграфу 1 цього розділу вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Такими чином дії змін до КПК України, які вступили в законну силу 16 березня 2018 року в частині права підозрюваного та захисника на оскарження повідомлення про підозру, не дають права підозрюваному оскаржувати повідомлення про підозру оскільки відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань до введення в дію вказаних змін,.

Отже, з підстав вказаних у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру, у справах (кримінальних провадженнях) по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.

Як убачається зі скарги, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені за № 0000770, в межах якого складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 , внесено 02 червня 2017 року

Вимоги скаржника про зобов`язання процесуального керівника - прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області, або іншу уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області виключити з ЄРДР відомості про дату і час повідомлення про підозру ОСОБА_3 , виключити з ЄРДР відомості про дату і час набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного та покласти на процесуального керівника контроль за внесенням відповідних відомостей до ЄРДР, не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Крім того, ні нормами КПК України, ні Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. № 139 (зі змінами, внесеними згідно з наказом Генеральної прокуратури № 147 від 22.05.2017р.) не передбачено виключення з ЄРДР відомостей, а тільки їх редагування відомостей Реєстру, відповідно до глави 8 розділу ІІ Положення.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою, підстав для її задоволення та скасування повідомлення про підозру з виключенням відомостей із ЄРДР - не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,25,28,214,303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 20.06.2018р. по кримінальному провадженню № 0000770 від 02.06.2017р., зобов`язання процесуального керівника - прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області, або іншу уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області виключити з ЄРДР відомості про дату і час повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, виключити з ЄРДР відомості про дату і час набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного та покласти на процесуального керівника контроль за внесенням відповідних відомостей до ЄРДР - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1