Справа №134/50/18
Провадження по справі № 1-кп/150/19/18
УХВАЛА

04 липня 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі:
секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у залі судових засідань Чернівецького районного суду Вінницької області у відкритому судовому провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 02.10.2017 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільшанка Крижопільського району Вінницької області, українки, громадянки України, одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні двох неповнолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні суду знаходиться зазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 02 жовтня 2017 року приблизно з 13:15 по 13:34 год. остання знаходячись у власному будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , де проживає з колишнім чоловіком ОСОБА_9 , збирала свої особисті речі та речі своїх дітей, з метою перейти проживати окремо до будинку законного чоловіка. В цей час до кімнати зайшов ОСОБА_9 , який розпочав суперечку з ОСОБА_6 та категорично заборонив їй покидати будинок. Після чого, ліг відпочивати на ліжко в спальній кімнаті. В ОСОБА_6 під час даного конфлікту виник злочинний умисел на позбавлення життя останнього, реалізуючи який, вона, діючи умисно та усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, при цьому передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , взяла у руки молот з деревинною ручкою, який знаходиться неподалік вхідних дверей в будинок та зайшла в спальну кімнату, де лежав ОСОБА_9 на правому боці. Побачивши,Є що він спить, завдала йому в область голови приблизно 3 удари молотом. Від спричинених тілесних ушкоджень останній помер на місці події. Після чого, ОСОБА_6 з метою приховання вчиненого злочину підпалила сірниками речі, які знаходилися в спальній кімнаті поряд з ліжком, на якому лежав ОСОБА_9 та речі, які були розташовані в коридорі між ванною кімнатою та приміщенням кухні. Внаслідок цих дій виникла пожежа, а ОСОБА_6 покинула місце події.
В судовому засіданні стороною захисту було подано клопотання про призначення судової психологічної експертизи, посилаючись на те, що наявний в матеріалах судової справи висновок судово-психіатричного експерта №379 від 23.11.2017 складений комісією, в складі якої була лікар-психолог ОСОБА_10 , що не має кваліфікації судового експерта-психолога. При складенні висновку не було враховано того факту, що ОСОБА_6 в стресових ситуаціях втрачає свідомість та не було досліджено письмові докази, зокрема протокол проведення слідчого експерименту, який неможливо було провести, у зв`язку із тим, що намагаючись відтворити обставини події, що мала місце 02 жовтня 2017 року обвинувачена втратила свідомість. Розділ висновку «Консультація психолога» не містить ознак висновку судово-психологічної експертизи, до компетенції якої відноситься встановлення наявності або відсутності стану фізичного афекту, стану вираженого емоційного збудження або напруження, а також є не повним, та таким, що не відповідає матеріалам справи.
За таких обставин захисник просив призначити судову психологічну експертизу, проведення якої доручити Львівському НДІСЕ, на вирішення якої поставити наступні питання:
-Чи перебувала ОСОБА_6 (підекспертна особа) в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що можуть розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання ?
-Чи перебувала ОСОБА_6 (підекспертна особа) на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту як психологічної підстав сильного душевного хвилювання ?
-Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_6 (підекспертна особа) ?
-Чи має ОСОБА_6 (підекспертна особа) індивідуально-психологічні особливості, які суттєво вплинули на характер її протиправних дій: підвищена агресивність, підкореність, жорстокість, нерішучість ?
-Чи могли індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_6 (підекспертної особи) суттєво вплинути на її поведінку під час скоєння нею протиправних дій?
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту, посилаючись на те, що допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 показав, що втрата обвинуваченою свідомості є істеричним станом, а тому вплинути на результати висновку, відповідно до якого обвинувачена не страждає на хронічне психічне захворювання, в день вчинення злочину та на разі може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 теж заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту, посилаючись на те, що дане клопотання містить ознаки клопотання про призначення повторної судової експертизи, право на заявлення якого у сторони захисту було на стадії досудового розслідування, та сторона захисту ним не скористалася.
Розглянувши клопотання та вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Слідчий або прокурор зобов`язані звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності (ч.2 ст.242 КПК України).
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам (ч.1 ст.332 КПК України).
Судом встановлено, що у кримінальному провадженні призначалася слідчим та проводилася амбулаторна судово-психіатрична експертиза, та як слідує із висновку від 23.11.2017 №379 питання про основні індивідуальні (емоційно-вольові, інтелектуальні, характерологічні, мотиваційні та інші) особливості ОСОБА_6 , її психологічний портрет, та про перебування останньої на час вчинення правопорушення в стані фізіологічного афекту чи іншому стані душевного хвилювання вирішені не були.
Проведення стаціонарної психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_6 під час досудового розслідування не призначалося.
В ході допиту в судовому засіданні лікаря ОСОБА_10 та експерта ОСОБА_11 встановлено, що схильність обвинуваченої до втрати свідомості при проведенні експертизи ними не досліджувалася та, відповідно не була врахована під час складення експертного висновку.
При тому, що як слідує із матеріалів досудового розслідування та було встановлено в ході судового розгляду кримінального провадження, під час намагання відтворити чи-то нагадати події, що мали місце 02 жовтня 2017 року та полягали у спричиненні обвинуваченою смерті її колишньому чоловікові, остання втрачає свідомість.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що між обвинуваченою та померлим після народження дітей погіршилися відносини, часто виникали суперечки та непорозуміння.
Сторона захисту при цьому стверджує, що після народження дітей померлий неодноразово чинив психологічне насильство відносно обвинуваченої, через що остання перебувала увесь час в емоційно не стійкому стані.
Окрім того, оцінюючи наданий суду висновок суд враховує також положення ст. 10 Закону України «Про судову експертизу», згідно якої судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.
Як встановлено в судовому засіданні із показів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (голови судово-психіатричної комісії КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. а.к. Ющенка О.І.») ОСОБА_10 , що була включена до складу комісії для проведення судової експертизи, експертом не являється. Таким чином, повноважень для проведення експертного дослідження не має.
Виходячи із наведених вище обставин справи та аналізу норм кримінального процесуального законодавства, з метою визначення психічного стану обвинуваченої ОСОБА_6 за наявності сумніву в психічному стані обвинуваченої, суд вважає, що наявні підстави для призначення судової психологічної експертизи.
Отже, клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.
На підставі п.6 ч.2 ст.322 КПК України, на час проведення експертизи судовий розгляд слід відкласти.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.242, 322, 332, 369-372, 509 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання сторони захисту про призначення судової психологічної експертизи задоволити.

Призначити у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 02.10.2017 про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України судову психологічну експертизу, проведення якої доручити Львівському НДІСЕ (адреса: 79024, м. Львів, вул. Липинського, буд. 54).

На вирішення експертизи поставити запитання:
-Чи перебувала ОСОБА_6 (підекспертна особа) в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що можуть розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання ?
-Чи перебувала ОСОБА_6 (підекспертна особа) на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту як психологічної підстав сильного душевного хвилювання ?
-Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_6 (підекспертна особа) ?
-Чи має ОСОБА_6 (підекспертна особа) індивідуально-психологічні особливості, які суттєво вплинули на характер її протиправних дій: підвищена агресивність, підкореність, жорстокість, нерішучість ?
-Чи могли індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_6 (підекспертної особи) суттєво вплинути на її поведінку під час скоєння нею протиправних дій?
Попередити експертів Львівського НДІСЕ про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.
У розпряження експерта надіслати матеріали судової справи №134/50/18.
Судове засідання до отримання висновку експертизи - відкласти.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_12

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3