Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8608/18
Провадження № 1-кс/711/3426/18
У Х В А Л А

22 жовтня 2018 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення (постанову) слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 26.09.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000219 від 22.09.2017 р.

Скарга мотивована наступним.

Слідчим відділом прокуратури Черкаської області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000219 від 22.09.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 396, ч.3 ст. 364 (в редакції до 28.02.2014), ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 373, ч.2 ст. 370, ч.3 ст. 383 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень працівниками Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Постановою слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 26.09.2018 року кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні працівників поліції складів кримінальних правопорушень.

Заявник ОСОБА_3 , не погоджуючись із прийнятим слідчим рішенням про закриття кримінального провадження, зазначив у скарзі, що слідчим не взято до уваги те, що співробітники Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНАП в Черкаській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а також начальник СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , розглядаючи його звернення щодо кримінального провадження № 0000733 від 26.11.2013 за фактом підроблення його підпису в договорі умов кредитування по програмі «Іпотечний кредит» ВАТ АБ «Укргазбанк» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, не провели належної перевірки його заяв і показань, чим скоїли бездіяльність, зловживання своїм службовим становищем, перевищення своєї влади, приховали злочин, а також своєю бездіяльністю спонукали його до дачі неправомірної вигоди. У зв`язку з цим слідчим прийнято помилкове рішення про відсутність в діяннях вказаних працівників поліції складу кримінальних правопорушень. Аналогічні рішення слідчого вже скасовувались ухвалами слідчих суддів, тому заявник вважає, що слідчий неефективно проводить досудове розслідування.

У зв`язку із цим в скарзі висунуто наступні вимоги слідчому судді:

- скасувати постанову прокурора (слідчого) ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження;

- відсторонити прокурора (слідчого) від розслідування кримінальної справи.

При розгляді скарги ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні скарги, мотивувавши тим, що слідчим проведені необхідні слідчі дії, якими перевірені доводи заявника ОСОБА_3 , але слідчий дійшов до висновку про відсутність в діях працівників поліції складів кримінальних правопорушень, тому прийняв правильне і обґрунтоване рішення.

Вислухавши пояснення і доводи заявника і прокурора, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим відділом Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області тривалий час проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000733 від 26.11.2013 р. за фактом підроблення підпису ОСОБА_3 при отриманні кредиту у сумі 15 000 євро в «Укргазбанку».

ОСОБА_11 вважає, що слідчі цього слідчого підрозділу ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і ОСОБА_7 не проводили необхідні слідчі дії, приховували і знищували докази, начальник Чорнобаївського відділення поліції ОСОБА_6 відмовлявся реєструвати його заяви до ЄРДР, а начальник слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 належним чином не реагував на його численні звернення, скарги і заяви. У зв`язку з цим на думку заявника зазначені посадові особи поліції вчинили злочини, передбачені ч.1 ст. 396, ч.3 ст. 364 (в редакції до 28.02.2014), ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 373, ч.2 ст. 370, ч.3 ст. 383 КК України.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно із ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень КПК України закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування і прийняття такого рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, що стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Ознайомившись із матеріалами кримінального провадження № 0000219 від 22.09.2017 р., слідчий суддя дійшов до висновку про те, що в ході досудового розслідування не здобуто жодних об`єктивних даних щодо наявності в діях зазначених працівників поліції складу злочинів (кримінальних правопорушень). Винесена слідчим ОСОБА_5 постанова відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства і ґрунтується на здобутих доказах. Слідчий дав оцінку доводам і міркуванням ОСОБА_3 , а також зібраним доказам і достатньо мотивував постанову про закриття кримінального провадження, обґрунтовано дійшовши висновку, зокрема, про відсутність шкоди, завданої ОСОБА_3 рішеннями, діями (бездіяльністю) працівників поліції.

Зокрема, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження враховано наступне.

Згідно з нормами ст. 396 КПК України об`єктивна сторона цього злочину полягає лише в активній поведінці - діях, спрямованих на приховування злочину. Так, згідно даної статті відповідальність настає за приховування злочину лише певного ступеня тяжкості тяжкого чи особливо тяжкого. Таким чином, приховування злочину невеликої чи середньої тяжкості не є кримінально караним. Зі змісту закону випливає, що приховування злочину може бути вчинене лише шляхом так званих фізичних дій і лише тих із них, які передбачені ч. 6 ст. 27 КК України. Тому так зване «інтелектуальне приховування» не містить ознак складу злочину, передбаченого ч. 1ст. 396 КК України. Суб`єктивна сторона злочину характеризується лише прямим умислом. Якщо приховування злочину вчиняє службова особа з використанням службового становища чи з перевищенням службових повноважень, вчинене слід кваліфікувати за статтями 364 або 365 КК України. Якщо злочин, який приховується, є тяжким або особливо тяжким, дії службової особи слід додатково кваліфікувати і за ч. 1 ст. 396 КК.
Об`єктивна сторона зловживання владою або службовим становищем, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, виявляється у діянні (дії чи бездіяльності), яке: вчиняється з використанням влади або службового становища; здійснюється у межах повноважень, наданих особі за посадою чи у зв`язку з виконанням нею службових обов`язків; суперечить інтересам служби; заподіює істотну шкоду; знаходиться у причинному зв`язку із зазначеними наслідками. Окремо слід звернути увагу, що склад зловживання владою або службовими обов`язками передбачає заподіяння істотної шкоди. Про поняття цієї ознаки визначено в коментарі, що викладений у загальних положеннях до розділу ХVII КК України. Для кваліфікації діяння за ст. 364 слід встановити, що воно вчинене службовою особою під час виконання владних, організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій. Відповідно до загальних положень розділу ХVII КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Із змісту ч. 3 примітки до ст. 364 КК України випливає, що істотна шкода повинна обчислюватися у вказаних розмірах, незалежно від форми та виду вини, якими характеризується психічне ставлення винного до суспільне небезпечних наслідків, а також незалежно від того, чи була вона результатом діяння, що призвело до втраченої вигоди чи до прямого зменшення наявних фондів. Крім того слід зазначити, що ч. 3 ст. 364 КК України виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст. 19Конвенції ООН проти корупції» №746-VII (746-18) від 21.02.2014.
Крім того, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України, а саме перевищення влади або службових повноважень характеризується трьома обов`язковими ознаками: діянням; наслідками, що виявляються в істотній шкоді чи тяжких наслідках правам, свободам та інтересам фізичних, юридичних осіб або державним чи громадським інтересам; причинним зв`язком між діянням і наслідками. Характерною ознакою об`єктивної сторони перевищення влади є також і те, що при вчиненні цього злочину винний хоча і здійснює ті чи інші службові діяння, проте вони не тільки не входять до його компетенції, а навпаки, явно (очевидно, безперечно) виходять за межі наданих суб`єкту прав і повноважень. Суб`єктивна сторона перевищення влади характеризується умисною або змішаною формою вини. У цілому злочин передбачений ст. 365 КК України, є умисним. За ч. 3 ст. 365 КК України настає відповідальність за перевищення службових повноважень, яке заподіяло тяжкі наслідки, які згідно ч. 4 Примітки до ст. 364 КК України вважаються такими, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України, а саме провокація підкупу, тобто дії службової особи з підбурення особи на пропонування, обіцянку чи надання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції, обіцянки чи одержання такої вигоди, щоб потім викрити того, хто пропонував, обіцяв, надав неправомірну вигоду або прийняв пропозицію, обіцянку чи одержав таку вигоду, вчинене службовою особою правоохоронних органів, полягає у створенні обставин і умов, що зумовлюють вчинити певні дії. Створення обставин і умов у цьому злочині - це формування штучних об`єктивно-предметних факторів, що обумовлюють вчинення особою одного або декількох з таких злочинів. Провокація підкупу вчиняється лише шляхом активної поведінки дії. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є використання суб`єктом для провокації підкупу своїх службових повноважень. Конкретні способи провокації можуть бути різноманітними: натяки, поради, пропозиції, прохання, умовляння, рекомендації, вказівки тощо. Не виключається і використання такого способу провокації як обман, коли винний здійснює провокацію підкупу, поширюючи неправдиву інформацію про можливість вирішення тих чи інших питань лише за допомогою підкупу. За частиною 2 ст. 370 КК України карається провокація підкупу, вчинена службовою особою правоохоронних органів. Суб`єктивна сторона злочину полягає в прямому умислі, бо службова особа свідомо створює обстановку, яка зумовлює пропонування, обіцянку чи надання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції, обіцянки чи одержання такої вигоди, переслідуючи при цьому спеціальну мету викрити того, хто пропонував, обіцяв, надав неправомірну вигоду або прийняв пропозицію, обіцянку чи одержав таку вигоду. Відсутність такої мети виключає кваліфікацію дій за ст. 370 КК України.
Крім того, згідно санкції ч. 1 ст. 358 КК України підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів, караються штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, у зв`язку з чим виключається наявність ознак складу злочину, передбаченого ст. 396 КК України.
Відсутність обов`язкових ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365 КК України зумовлено тим, що наслідками вчинення даних злочинів є настання відповідних матеріальних збитків, які в провадженні відсутні.
Наявність ознак злочину, передбаченого ст. 370 КК України, в ході досудового розслідування не підтвердилась.
Слідчий суддя вважає, що доводи ОСОБА_3 щодо неповноти чи необ`єктивності досудового розслідування та порушень вимог КПК під час розслідування кримінального провадження свого підтвердження не знайшли.
З огляду на викладене у слідчого судді відсутні підстави для скасування постанови слідчого про закриття

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 26 вересня 2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000219 від 22.09.2017 р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і проголошено о 08 год. 05 хв. 26 жовтня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1