Справа № 675/2336/18
Провадження № 1-кп/675/158/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2018 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000264 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 30.06.2010 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Звільнений з Райківецької виправної колонії № 78 умовно-достроково 10.04.2013 року, на не відбутий строк 3 місяці 23 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 21 липня 2018 року, близько 16 год. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , побачив на кухні мобільний телефон марки «Nomi», та у спальній кімнаті мобільний телефон «LG». В цей момент у нього виник умисел таємно викрасти вказане майно, яке належить ОСОБА_4 .

З цією метою ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно, з метою власного збагачення, умисно викрав зі столу, що на кухні мобільний телефон марки «Nomi», моделі «і 177», вартістю 333 грн. 33 коп., всередині якого знаходилася сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 грн., та зарядний пристрій до даного телефону, вартістю 115 грн. 50 коп. Надалі, ОСОБА_5 доводячи до завершення свій злочинний умисел, зі столу який розташований у спальній кімнаті, у свою користь, викрав мобільний телефон марки «LG», моделі «GB 102», вартістю 311 грн. 40 коп., всередині якого знаходилася сім-карта мобільного оператору «Київстар» вартістю 10 грн., після чого залишив вказану квартиру, та розпорядився телефонами на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_4 на загальну суму 780 гривень 23 копійок.

22 жовтня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку один рік з покладенням відповідних обов`язків.

Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 підтримала угоду про примирення, укладеною з обвинуваченим ОСОБА_5 , просила суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є цілком добровільним і вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення з потерпілою і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор заперечив щодо затвердження угоди про примирення, оскільки вважає, що міра покарання визначена в угоді для обвинуваченого є надто м`якою.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000264, дії обвинуваченого ОСОБА_5 , обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України. Дані діяння відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 в повній мірі розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що потерпіла розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що він раніше судимий в тому числі за корисливі злочини, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджена сторонами угода про примирення покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не пред`явлено.
Процесуальні витрати, що складаються з витрат за проведення експертизи, в сумі 1430 грн. 00 коп. згідно ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 22 жовтня 2018 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1430 грн. 00 коп. у відшкодування вартості проведеної експертизи.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nomi», моделі «і 177» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ) зарядний пристрій до даного мобільного телефону чорного кольору, мобільний телефон марки «LG» (ІМЕІ: НОМЕР_3 ), гарантійний талон на мобільний телефон марки «Nomi», що складений втроє, дві сім-картки мобільного оператора «Київстар», що мають номери: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , повернути потерпілій ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1