КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/271/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 липня 2018 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої проводиться екстрадицій на перевірка ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.07.2018 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах громадянина Грузії ОСОБА_8 , на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 19.02.2018 року про видачу особи (екстрадицію) та скасовано постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 19.02.2018 року про видачу (екстрадицію) громадянина Грузії ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням, начальник відділу міжнародного співробітництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 31.07.2018 року та постановити нову, якою залишити без задоволення скаргу захисника ОСОБА_8 ОСОБА_7 , а постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 19.02.2018 року про видачу до Республіки Вірменія ОСОБА_8 , без змін.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає, що слідчим суддею під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 19.02.2018 року, яка була винесена з додержанням вимог чинного кримінального процесуального законодавства,не були прийняті до уваги доводи прокурора про те, що прийняття центральним органом України рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 ще не є закінченням екстрадиційної процедури, яка завершується фактичною передачею особи компетентного органу іноземної держави і звернення за наданням статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, після прийняття такого рішення не є підставою для його скасування,оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 590 КПК України, є перешкодою для фактичної передачі відповідної особи компетентним органам запитуючої сторони до остаточного розгляду її заяви у передбаченому законодавством України порядку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та особи, щодо якої проводиться екстрадицій на перевірка, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, співробітниками прикордонного загону в міжнародному пункті пропуску (Аеропорт-Одеса) 07.11.2015 року при спробі перетинання державного кордону України затримано громадянина Грузії ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алаверди Республіки Вірменія, документованого паспортом громадянина Грузії НОМЕР_1 , дійсним до 23.04.2017 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , якого було передано співробітникам поліції Малиновського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області, якими у той же день його затримано в порядку статей 208, 582 КПК України, у зв`язку з перебуванням останнього у міжнародному розшуку каналами Інтерполу за компетентними органами Республіки Вірменія для приведення до виконання вироку Північного кримінального суду Республіки Вірменія від 29.12.2008 за ст. ст. 34-35 (вбивство державного політичного чи публічного діяча, незаконне придбання, перевезення або носіння зброї, боєприпасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв, вчинене групою осіб за попередньою змовою) Кримінального кодексу Республіки Вірменія у 12 років позбавлення волі, а також у міжнародному розшуку за кримінальною справою № 62201709 BBC Спеціального органу з виконання покарань за ст. 315 (службова халатність), ч. 1 ст. 355 (втеча з місця позбавлення волі, з місця тримання арештованих або з місця тримання затриманих) Кримінального кодексу Республіки Вірменія за втечу з місця тримання засудженого для доставки до місця виконання вказаного вище покарання за вироком суду (постановою суду загальної юрисдикції общин Кінтрон і Норкмарат м. Єреван стосовно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді арешту).

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.11.2015 року щодо ОСОБА_8 застосовано тимчасовий арешт в порядку ст. 583 КПК України.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19.11.2015 року скасовано ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.11.2015 року та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у застосуванні клопотання прокурора Малиновського району м. Одеси про застосування щодо ОСОБА_8 тимчасового арешту та останнього звільнено з-під варти.
20.11.2015 року ОСОБА_8 повторно затримано співробітниками Малиновського ВП у м. Одесі НП в Одеській області у порядку ст. ст. 208, 582 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2015 року щодо ОСОБА_8 застосований тимчасовий арешт в порядку ст. 583 КПК України з подальшим триманням під тимчасовим арештом в ОУВП УДПтСУ в Одеській області.

11.12.2015 року до прокуратури Одеської області від Міністерства юстиції України надійшло доручення про взяття ОСОБА_8 під варту в порядку екстрадиції та проведення екстрадиційної перевірки в порядку ст. 587 КПК України щодо вказаної особи разом із копіями запиту Міністерства юстиції Республіки Вірменія про її видачу для приведення до виконання вироку вірменського суду та відповідних екстрадиційних документів.

14.12.2015 року Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Республіки Вірменія про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за втечу з місця позбавлення волі та відповідні екстрадиційні документи. Генеральною прокуратурою України прокуратурі області доручено проведення екстрадиційної перевірки щодо цієї особи в порядку ст. 587 КПК України. Строк цієї перевірки Генеральною прокуратурою України та Міністерством юстиції України неодноразово продовжено (останній раз до 25.01.2018 року) у зв`язку із зверненням ОСОБА_8 до органів міграції з відповідною заявою по визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та оскарження ним та органами міграції відповідних рішень суду.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2015 року до ОСОБА_8 застосований екстрадиційний арешт.
19.02.2018 року заступником Генерального прокурора ОСОБА_9 винесено постанову про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 до Республіки Вірменія для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК Республіки Вірменія.
12.03.2018 року захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із скаргою в порядку ст. 591 КПК України, у якій просив скасувати постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 19.02.2018 року про видачу особи (екстрадицію) громадянина Грузії ОСОБА_8 до Республіки Вірменія, яку обґрунтовував тим, що вказана постанова є передчасною та прийнята в порушення положень ст. 590 КПК України, оскільки в провадженні Верховного суду перебуває касаційна скарга ОСОБА_8 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Державної міграційної служби України про скасування наказу від 19.12.2016 року про відмову в оформлені документів для вирішення питання про визнання . ОСОБА_8 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов`язання зчинити певні дії, а також тим, що на даний час сплинув п`ятирічний строк притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 589 КПК України та ч. 4 ст. 590 КПК України, є підставами для відмови у видачі особи (екстрадиції).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.07.2018 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах громадянина Грузії ОСОБА_8 , на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 19.02.2018 року про видачу особи (екстрадицію) та скасовано постанову Заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 19.02.2018 року про видачу (екстрадицію) громадянина Грузії ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах громадянина Грузії ОСОБА_8 , на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 19.02.2018 року про видачу особи (екстрадицію), слідчий суддя виходив з того, що зазначена постанова є передчасною, оскільки Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.01.2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_8 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Головного управління Державної міграційної служби України і Одеській області, Державної міграційної служби України про скасування наказу від 19.12.2016 року про відмову у оформлені документів для вирішення питання про визнання ОСОБА_8 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов`язання вчинити певні дії і на даний час не завершено процедуру оскарження судових рішень щодо визначення статусу ОСОБА_8 .

З таким висновком колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 590 КПК України, у разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що в січні 2016 року ОСОБА_8 звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про і знання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Наказом ГУ ДМС України в Одеській області № 19 від 29.01.2016 року ОСОБА_8 відмовлено у прийнятті заяви про визнання останнього біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.07.2016 року, залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016 року та постановою Верховного суду України від 26.02.2018 року, скасовано наказ ГУ ДMC України в Одеській області № 19 від 29.01.2016 року та зобов`язано ГУ ДМС України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_8 від 13.01.2016 року про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Наказом ГУ ДМС України в Одеській області № 242 від 19.12.2016 року відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання ОСОБА_8 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням ДМС України № 29-17 від 21.04.2017 року відхилено скаргу ОСОБА_8 на наказ територіального органу ДМС України.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_8 до ГУ ДМС України в Одеській області, Державної міграційної служби України про скасування наказу № 242 від 19.12.2016 року, рішення № 29-17 від 21.04.2017 року та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.01.2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_8 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Державної міграційної служби України про скасування наказу від 19.12.2016 року та відмову у оформлені документів для вирішення питання про визнання ОСОБА_8 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов`язання вчинити певні дії.

Оскільки ОСОБА_8 звернувся до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у задоволенні якої було відмовлено, після чого останній скористався правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, що підтверджується ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.01.2018 року, якою відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_8 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Державної міграційної служби України про скасування наказу від 19.12.2016 року та відмову у оформлені документів для вирішення питання про визнання ОСОБА_8 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов`язання вчинити певні дії, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах громадянина Грузії ОСОБА_8 , на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 19.02.2018 року про видачу особи (екстрадицію) та її скасування.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо неврахування слідчим суддею під час розгляду клопотання тієї обставини, що прийняття центральним органом України рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 не є закінченням екстрадиційної процедури та відповідно до положень ч. 4 ст. 590 КПК України, є перешкодою для фактичної передачі відповідної особи компетентним органам запитуючої сторони до остаточного розгляду її заяви у передбаченому законодавством України порядку, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує прийняття рішення про видачу (екстрадицію) особи компетентним органам іноземної держави, при цьому врахувавши положення ч.ч. 3, 4 ст. 590 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення скарги захисника ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 19.02.2018 року про видачу (екстрадицію) громадянина Грузії ОСОБА_8 , та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга прокурора підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 181, 404, 405, 407, 590 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 липня 2018 року, якою задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах громадянина Грузії ОСОБА_8 , на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 19.02.2018 року про видачу особи (екстрадицію) та скасовано постанову Заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 19.02.2018 року про видачу (екстрадицію) громадянина Грузії ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3