Справа № 558/525/18
номер провадження 1-кп/558/72/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені 20 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Радомишль, Луцького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

22 травня 2018 року приблизно об 11:00 годині ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном з подальшим продажем його як металобрухт іншим особам, з господарства свого сусіда ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: с. Боремель, Демидівського району Рівненської області, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно для власника та інших сторонніх осіб, викрав металевого бака вагою 120 кг при вартості 5 гривень за один кілограм брухту чорних металів, на загальну суму 600,00 гривень, який продав незнайомим особам в якості металобрухту, чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав та дав показання про те, що в той день він приїхав у с. Боремель з м. Луцьк та йому повідомили, що є заборгованість за спожиту електроенергію та його господарство мають відключити від електропостачання. Він не мав достатньої суми коштів, щоб оплатити заборгованість за спожиту електроенергію, а тому пішов до сусідів позичити гроші. Гроші йому ніхто не позичив. В той час в с. Боремель їздив автомобіль, який скуповував металобрухт. Він назбирав у своєму господарстві який був металобрухт, приблизно 60 кілограм, та продав його. В той час ті, хто купляв металобрухт побачили металевий бак, що був у господарстві його сусіда ОСОБА_5 . Він зателефонував до ОСОБА_6 , щоб запитати чи можна продати його металевий бак, але до нього не додзвонився. Оскільки йому потрібні були гроші, то він вирішив продати такий металевий бак. За металобрухт йому заплатили приблизно 600,00 гривень. В той же день, грошима які отримав за продаж металобрухту та частково своїми грошима заплатив заборгованість за електроенергію.

Із батьком потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 підтримував дружні відносини, сусіди користуються електроенергією, що була підведена з його господарства, а за електроенергію сплачує кошти він. Вважав, що батько потерпілого металевий бак купив для їх спільного користування, а тому вирішив його продати. Визнає те, що повинен був запитати дозволу на продаж металевого бака в потерпілого чи його батька, але цього не зробив, оскільки йому терміново потрібні були гроші.

Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що завдану шкоду потерпілому відшкодував, повернув такий же металевий бак.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав показання про те, що його батькові ОСОБА_6 повідомили про відсутність у їх господарстві, що в с. Боремель металевого бака та човна. В с. Боремель на належній йому земельній ділянці знаходиться металевий вагончик, який використовується для відпочинку. На початку червня 2018 року він з батьком поїхали в с. Боремель, щоб покосити траву та виявили, що біля металевого вагончика їх господарства немає металевого бака, а також немає човна. Пізніше човен було знайдено.

Він запитав у сусіда ОСОБА_3 чи не знає він де металевий бак, на що ОСОБА_3 відповів, що металевий бак з його господарства він продав на металобрухт. Він повідомив, що напише заяву в поліцію. Оскільки ОСОБА_3 не відшкодував йому завдану шкоду, зачекавши днів десять, він написав заяву в поліцію. На цей час ОСОБА_3 повернув йому металевий бак. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дав показання про те, що він придбав металевий павільйон (вагончик), який використовувався як лазня. Вагончик він подарував своєму синові ОСОБА_5 та він стояв на земельній ділянці його сина. В комплекті такого вагончика було чотири металеві баки для води, які були демонтовані. Один бак використовувався для літнього душу, а інший стояв біля металевого павільйону (вагончика). На початку червня 2018 року йому повідомили, що зник металевий бак з господарства його сина. Коли з сином він приїхав у с. Боремель, то виявив відсутність металевого бака. Пізніше дізнався, що металевий бак забрав ОСОБА_3 та продав його на металобрухт. Дозволу на те, щоб забрати металевий бак ОСОБА_3 не запитував, хоч міг це зробити.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується, крім показань обвинуваченого, потерпілого, свідка, протоколом огляду місця події від 17 липня 2018 року (а.с. 9-14) згідно якого встановлено, що крадіжку металевого бака з господарства ОСОБА_5 було вчинено за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу огляду предмета від 19 липня 2018 року (а.с. 15-22) об`єктом огляду є металевий бак вагою 120 кг.

Згідно договору дарування від 20 жовтня 2003 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 19783077 (а.п. 28-30) встановлено, що власником земельної ділянки, розташованої в с. Боремель, Демидівського району Рівненської області та металевого павільйону (вагончика) є потерпілий ОСОБА_5 .

Протоколом огляду предмета від 6 серпня 2018 року з фототаблицею до нього (а.п. 45-49), заявою потерпілого ОСОБА_5 (а.п. 50) підтверджено те, що обвинуваченим ОСОБА_3 повернуто, в рахунок відшкодування завданої шкоди, аналогічне викраденому майно, а саме: металевий бак.

Згідно довідки ТзОВ «Промислово-комерційна фірма Євростар» встановлено, що вартість одного кілограма брухту чорних металів становить 5,00 гривень.

В судовому засіданні сторони судового провадження не ставили під сумнів достовірність досліджених доказів, не заявляли клопотань про виключення з числа доказів будь-якого з досліджених доказів.

За таких обставин, судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведено повністю, а дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на ту обставину, що він заволодів та розпорядився металевим баком, оскільки вважав, що таке майно належить його товаришеві ОСОБА_6 , придбане для їх спільного користування та він міг ним розпоряджатися не заслуговують на увагу. Так, до суду не надано жодних доказів, що підтверджували б належність металевого бака обвинуваченому.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивну характеристику обвинуваченого по місцю проживання. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали, враховуючи висновок органу пробації відносно обвинуваченого (а.с. 121-124), а тому вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, на строк ближче до меншої межі, що встановлена Законом, а саме: на вісімдесят годин.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат на залучення експертів та речових доказів немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
Підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на час до набрання вироком законної сили, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 185 КК України, ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (Вісімдесят) годин.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .