У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" квітня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про здійснення приводу у кримінальному проваджені №0010658 від 27 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0010658 від 27 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, з клопотанням про надання дозволу на здійснення приводу свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що в провадженні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві знаходяться матеріали кримінального провадження №0010658 від 27 липня 2016 року. Під час досудового розслідування було встановлено, що 15.07.2016 року невстановлена досудовим розслідування особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , шахрайським шляхом під приводом продажу автомобіля заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 .

За вказаними фактами було розпочато кримінальне провадження №0010658 від 27 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Крім того, в обґрунтування клопотання та необхідності здійснення приводу ОСОБА_5 , слідчий посилається на те, що 26.12.2017 року слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 направлено повістку про виклик свідка ОСОБА_5 на 29 та 30 грудня 2017 року, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, однак остання до слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві не прибула.

Поряд з цим, слідчим Дніпровського УП ГУНП в м.Києві, свідку ОСОБА_5 неодноразово здійснювались телефонні дзвінки за номером телефону НОМЕР_1 , на які остання відповідала та повідомляла, що з`явиться до слідчого відділу для проведення слідчих дій, однак будучи повідомленою про день та час до слідчого відділу так і не з`явилась.

Також, в ході проведення досудового розслідування було надано доручення в порядку ст.40 КПК України співробітникам карного розшуку з приводу встановлення місця перебування ОСОБА_5 , однак місце знаходження встановити виявилось не можливим.

Старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява старшого слідчого Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про розгляд клопотання без його участі, у зв`язку із зайнятістю та проведенням слідчих дій.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обгрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, вислухавши слідчого Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст.139 кримінального процесуального кодексу України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у відповідному розмірі та порядку, визначеному в ч.1 вказаної статті.

Крім того, згідно положень ч.2 та ч.3 ст.139 КПК України, у випадку встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід. За злісне ухилення від явки свідок, потерпілий несе відповідальність, встановлену законом.

Як встановлено вимогами ч.1 ст.140 КК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою яка виконує ухвалу про здійснення приводу до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Разом з тим, порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні регламентований положеннями ст.135 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.8 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше, ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Однак, як вбачається зі змісту клопотання, слідчим не наведено даних, які б слугували належним доказом про те, що ОСОБА_5 у передбачений процесуальним законом спосіб та в передбаченому законом порядку була повідомлена про виклик її до СВ Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві із зазначенням процесуального статусу особи, яка викликається.

Крім того, слідчий посилається на те, що 26.12.2017 року було направлено повістку про виклик свідка ОСОБА_5 на 29 та 30 грудня 2017 року. Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Виходячи з вищезазначених вимог кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до висновку, що за відсутності доказів на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_5 та отримання нею повісток про виклик або повідомлення останньої про виклик іншим шляхом, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 умисно ухиляється від явок до слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, а тому клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про здійснення приводу ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.133-142 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про здійснення приводу свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0010658 від 27 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: