Провадження №1-кп/331/473/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року Колегія суддів Жовтневого районного суду міста Запоріжжя
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/473/2018 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченої
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась в м. Запоріжжі, українки, громадянки України, має повну середню освіту, незаміжня, офіційно працевлаштована на ПАТ «Укрнафта» на посаді оператора 11 розряду, має на вихованні одну неповнолітню дитину 2003 р.н., зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

02 червня 2018 року приблизно о 16 год. 00 хв. мешканка м. Запоріжжя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на літньому майданчику кафе «Парк Авеню», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 87-А, не маючи бажання виховувати, піклуватись та забезпечувати належні соціальні, побутові умови проживання, для неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою продати іншим особам за грошову винагороду, вказану неповнолітню дитину без укладання будь-яких передбачених законодавством України угод та складання документів щодо усиновлення, познайомилась з ОСОБА_10 , якій запропонувала придбати в неї дитину.

12 червня 2018 року, приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, знаходячись на літньому майданчику кафе «Парк Авеню», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 87-А, продемонструвала ОСОБА_11 свого неповнолітнього сина ОСОБА_9 , запевнила її про добрий стан його здоров`я та повідомила, що згодна передати їй вказану дитину за грошову винагороду в сумі 50000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_10 , усвідомлюючи готування до вчинення торгівлі людиною, об`єктом якої є неповнолітня дитина, добровільно повідомила про це правоохоронні органи та добровільно надала згоду на участь в контролі за вчиненням даного злочину, згідно із ст. 271 КПК України.

Після отримання згоди ОСОБА_10 на умови передачі неповнолітньої дитини ОСОБА_9 домовилась про зустріч з ОСОБА_5 14.06.2018 року для здійснення незаконної угоди щодо її продажу.

14.06.2018 року близько 18 год. 45 хв. ОСОБА_5 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зустрілись з ОСОБА_10 навпроти будинку АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_10 сіли до автомобілю ЗАЗ Vida срібного кольору, а неповнолітній ОСОБА_9 залишився біля вказаного автомобіля. Знаходячись в салоні автомобіля, ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел на передачу дитини з корисливих мотивів, діючи умисно, незаконно та протиправно, здійснила незаконну угоду, об`єктом якої є людина, а саме: неповнолітня дитина, тобто, передала свідоцтво про його народження серія НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у Запорізькій області 17.11.2016 року та саму неповнолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , за що отримала від останньої грошові кошти в сумі 50000 гривень, які сховала у власну жіночу сумку.

Після вчинення вказаного злочину ОСОБА_5 разом з сумкою в якій переховувала отримані від продажу неповнолітньої дитини грошові кошти, вийшла з автомобілю та направилась до буд. АДРЕСА_2 де о 19 год. 05 хв. 14.06.2018 була затримана працівниками СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП України в Запорізькій області.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні злочину визнала повністю та пояснила, що у червні 2018 року до неї додому приходив малознайомий чоловік, який представився працівником соціальної служби, та у ході бесіди запропонував передати її сина на виховання у іншу більш заможню родину. Через деякий час їй зателефонувала жінка, яка виявила бажання взяти на виховання її сина. Вони зустрілись у кафе та оговорили умови. Жінка запевняла, що буде піклуватися про її сина, надавати йому матеріальну допомогу. Поговоривши із сином, вона вирішила погодитися на цю пропозицію та 14.06.2018 року прийшла на зустріч, передала документи сина, написала розписку про відмову від нього та отримала грошові кошти. Однак одразу була затримана працівниками поліції. На сьогодні вона зрозуміла незаконність своїх дій, однак зазначила, що хотіла кращого життя для своєї дитини, із яким не могла знайти спільну мову у вихованні та спілкуванні., про негативні наслідки своєї поведінки не замислювалась. У вчиненому щиро розкаялась та просила суворо її не карати.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 у суді пояснила, що родина ОСОБА_12 перебувала на обліку у службі у справах дітей як родина, яка опинилась у складних життєвих умовах. Через скрутний метіральний стан мати періодично влаштовувала сина до інтернатних закладів, де він навчався у будні дні. З інтернатів надходили повідомлення про неналежне виконання матір"ю своїх обов"язків, із родиною працювали психологи, після чого спостерігався позитивний результат. Про обставини вчиненого злочину вона дізналась вже під час розслідування вказаної справи. На сьогодні ОСОБА_9 перебуває у реабілітаційному центрі, він отримав статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Просила вжити заходів щодо збереження нерухомого майна, у якому зареєстрована дитина, для можливого його проживання у цій квартирі після закінчення навчання в інтернаті.

З урахуванням повного визнання обвинуваченою своєї провини у вчинені злочину, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 149 КК України, тому що вона вчинила торгівлю людьми , об`єктом якої є неповнолітня особа.
При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України колегія суддів приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винної, а також обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання винної.
Так, ОСОБА_5 вчинила особливо тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працює, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, колегія суддів визнає щире каяття обвинуваченої.
На підставі викладеного, враховуючи той факт, що злочин було вчинено щодо неповнолітньої дитини та пов"язаний із збагаченням за рахунок дитини, враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка не надавала сину належного батьківського піклування на протязі тривалого часу, колегія суддів приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі. З огляду на обставини вчиненого злочину, підстав для застосування ст. 75 КК України не вбачається.
При цьому, із урахуванням того факту, що незаконні дії ОСОБА_5 були своєчасно викриті правоохоронними органами, отримані від незаконної угоди грошові кошти не були витрачені обвинуваченою на власні потреби, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна немає.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Судові витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь Державного бюджету України.
Долю речових доказів необюхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та призначити їй покарання у вигляді п"яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з 14 червня 2018 року
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО № 10 м. Запоріжжя щодо ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у вигляді витрат на проведення експертних робіт у розмірі 572 грн.
Речові докази:
- планшет фірми "GOCLEVER" у корпусі чорно-білого кольору та зарядний пристрій до нього, грошові кошти у розмірі 50000 (п"ятдесят тисяч) грн - конфіскувати на користь держави;
- папку - накопичувач сірого кольору, сумку тканеву, фотокартку у рамці, змиви з долоней - знищити;
- чотири ДВД-диски, копія довідки ОСОБА_5 , зошит із розпискою ОСОБА_5 , малюнок на аркуші - зберігати у матеріалах справи суду;
- поліетиленовий пакет із одягом для підлітка, сумка із одягом та особистими речами ОСОБА_9 , оригінал свідоцтва про народження на ім"я ОСОБА_9 (дублікат), медичні картки неповнолітнього ОСОБА_9 , - повернути неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9
- мобільний телефон Самсунг, сумку чорного кольору, сумку сірого кольору, калькулятор, банківську картку, блокнот із особистими записами, грошові кошти у розмірі 587 грн, карточку "А-банку", мобільний телефон Самсунг червоно-чорного кольору, особову медичну книжку, свідоцтво про народження ОСОБА_13 , папку жовтого кольору із документами родини ОСОБА_5 , папку зеленого кольору із документами на квартиру, ключі від квартири - повернути засудженій ОСОБА_5
- оригінал паспорту на ім"я ОСОБА_5 та ІПН - передати на зберігання СІЗО № 10 або іншій уповноваженій установі до звільнення засудженої ОСОБА_5 .
Скасувати арешт з майна, вилученого під час затримання ОСОБА_5 , накладеного на підставі ухвали слідчого судді від 15.06.2018 року.
Скасувати арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений за ухвалою слідчого судді від 20.06.2018 року.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3