печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання директора Компанії «СІТІ ЛАЙТ» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.09.2018 року в рамках кримінального провадження №002986,-

В С Т А Н О В И В:

Директор Компанії «СІТІ ЛАЙТ» ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 18.09.2018 року по справі № 757/45847/18-к з грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «КОМПАНІЯ «СІТІ ЛАЙТ» (), які знаходяться на рахунках відкритих у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 .
В судове засідання представник Компанії «СІТІ ЛАЙТ» - адвокат ОСОБА_4 не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.
Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти задоволення клопотання про скасування арешту заперечує у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002986 від 20.09.2017 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2018 року у справі № 757/45847/18-к накладено арешт на грошові кошти на рахунку ТОВ «КОМПАНІЯ «СІТІ ЛАЙТ» (код ), на загальну суму 7 165 250 грн., які знаходяться на рахунках відкритих у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та виплати заробітних плат. Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті. Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Виходячи з викладеного, проаналізувавши зміст фабули кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування якого накладено арешт, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими та наданими до клопотання матеріалами доведено відсутність підстав для арешту майна, таким чином в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню повністю.
Керуючись ст.ст. 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Клопотання директора Компанії «СІТІ ЛАЙТ» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.09.2018 року в рамках кримінального провадження №002986 - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 18.09.2018 року у справі №757/45847/18-к за клопотанням прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ГСУ Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №002986 від 18.09.2018 р., з грошових коштів ТОВ «КОМПАНІЯ «СІТІ ЛАЙТ» (), які знаходяться на рахунках відкритих у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та виплати заробітних плат.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1