Справа № 308/598/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/598/18, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 06.01.2018 р. про обвинувачення,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Студене, Міжгірського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. 2 ст 15- ч.1 ст. 263 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4

сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
В жовтні місяці 2017 року точний час та дата органом досудового розслідування не встановлено громадянин ОСОБА_3 , збираючи шипшину Бенедиківці Мукачівського району, в канаві біля дороги знайшов пластикову пляшку в середині якої знаходилися набої калібру 7,62 мм, в кількості сімнадцяти штук , які помістив в сумку та приніс додому за місцем свого проживання, АДРЕСА_1 , де умисно, таємно зберігав їх без передбаченого законом дозволу до 05 січня 2018 року.

Крім цього, 05 січня 2018 року близько 17 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_3 , взявши з дому знайдені ним бойові припаси калібру 7,62 мм, в кількості сімнадцяти штук, маючи на меті їх збут, умисно, без передбаченого законом дозволу , загорнувши у поліетиленовий пакет, привіз їх при собі в смт. Середнє, Ужгородського району та перебуваючи у центрі смт. Середнє, в центрі населеного пункту намагався збути бойові припаси калібру 7,62 мм, в кількості сімнадцяти штук громадянину ОСОБА_6 . Проте, довести свій умисний злочинний намір до кінця ОСОБА_3 не зміг із-за причин, що не залежали від його волі, оскільки працівниками поліції були вжиті заходи, щодо припинення даного кримінального правопорушення та вилучено у ОСОБА_3 бойові припаси калібру 7,62 мм в кількості 17-ти штук.

Згідно висновку судової балістичної експертизи № 1/11 від 11 січня 2018 року надані на експертизу 17 патронів є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62x39, які придатні до пострілів та призначені для стрільби із самозарядного карабіна (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКСМ), ручних кулеметів (РПК, РПКС), їх модифікацій та іншої зброї відповідного калібру.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.263, ч. 2 ст 15- ч.1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_7 про визнання винуватості від 16.01.2018 року, з додержанням наступних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. 2 ст 15- ч.1 ст. 263 КК України. Згідно з даними угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст.263, ч. 2 ст 15- ч.1 ст. 263 КК України; сприяти досудовому слідству. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінальних правопорушень, а саме за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість ) місяців; за ч. 2 ст 15- ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Згідно вимог ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним строком на підставі ст.75 КК України.
Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. 2 ст 15- ч.1 ст. 263 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 16.01.2018 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
В судовому засіданні прокурор також висловив думку про затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 16.01.2018 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 за ч.1 ст.263, ч. 2 ст 15- ч.1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 16.01.2018 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 475 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 16 січня 2018 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_7 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 16 січня 2018 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_8 затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 ( шість) місяців.
Згідно вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання строком на 3 (три) роки і 6 (шість ) місяць позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_3 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_3 а обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_3 у, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 у - не обиралась.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 618,50 грн. за проведення балістичних експертиз.
Речові докази у кримінальному провадженні:
17 патронів що знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - знищити.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1