н/п 1-кс/640/7305/18
"19" липня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2018 приблизно в період часу з 23:00 до 03:47 год. 25.04.2018 ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Центральній в с. М. Рогань Харківського району Харківської області, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , яку госпіталізовано до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мєщанінова», де остання ІНФОРМАЦІЯ_1 померла від отриманих тілесних ушкоджень.
На обґрунтування клопотання слідчий просить суд врахувати особливу складність кримінального провадження та вказує, що на даний час не закнічено проведення призначених експертиз.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане слідчим клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні при розгляді клопотання покладались на розсуд суду.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
25.04.2018 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 26.04.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
27.04.2018 ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.06.2018, без визначення застави.
18.06.2018 керівником Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 26.07.2018.
18.06.2018 ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області продовжено підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.07.2018.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.04.2018; довідкою про причину смерті ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного; висновками судово-цитологічних експертиз, іншими доказами у своїй сукупності.
Відповідно до ст. 295-1 ч. 1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Згідно ст. 294 ч. 3, 4 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:
1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора;
2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;
3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.
Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.
Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).
На даний час завершити досудове розслідування не представляється можливим, у зв`язку з тим, що необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: необхідно отримати висновки експертиз, призначених у кримінальному провадженні, а саме: судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_8 ; призначити та отримати висновок судово-цитологічної експертизи; отримати висновки судово-медичної експертизи підозрюваного ОСОБА_5 , які призначаються з дотриманням черговості призначення експертиз, що не дає можливості призначити всі експертизи одразу; виконати інші необхідні слідчі дії; за результатами зібраних доказів повідомити підозрюваному ОСОБА_5 про підозру в остаточній редакції, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Вищевказані слідчі дії є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, а саме дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 дій, які інкримінується йому як злочинні, надання їм належної правової оцінки, проведення інших слідчих та процесуальних дії.
При цьому, слідчий суддя зауважує, що вимоги щодо проведення розслідування не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Іншими словами, державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, висновки судових експертиз та інше.
Крім того, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у підпункті «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною. З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.». При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав «…межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження.» (рішення: від 9 березня 2011 року у справі «Жупнік проти України», від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).
Так, прокурором в судовому засіданні було доведено те, що вказані в клопотанні дії не могли бути виконанні в строк передбачений ст. 219 КПК України, оскільки органами досудового розслідування станом на час звернення до суду не отриманні висновки вищевказаних судових експертиз від експертних установ, без отримання яких неможливо належним чином дослідити обставини вчиненого кримінального правопорушення, надати належну кваліфікацію діям підозрюваного, оголосити остаточну підозру, дослідити наявні всі докази у їх сукупності та надати їм відповідну правову оцінку. В залежності від результатів висновків експертиз буде прийняте відповідне рішення органами досудового розслідування та проведені відповідні процесуальні та слідчі дії, які є обов`язковими та без виконання яких не можливо завершити досудове розслідування.
На підставі наведеного, керуючись ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в області капітана поліції
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1