Ухвала
Іменем України
07 травня 2018 року

м. Київ
Справа № 11-с/773/20/18

Провадження № 51 5948 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 січня 2018 року,
встановив:
Ухвалою слідчого суддіКовельського міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області від 27 жовтня 2017 року про відмову у визнанні його потерпілим.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 січня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді на підставі ст. 399 ч. 4 КПК України.
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Проте, касаційна скарга містить суперечності, які не дають змоги колегії суддів вирішити питання щодо можливості відкриття касаційного провадження чи відмови у такому відкритті з огляду на наступне. Так, ухвала слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2017 року не є судовим рішенням, що відповідно до ст. 424 КПК України може бути оскаржене в касаційному порядку.

Разом з тим, відповідно до ст. 399 ч. 6 КПК України ухвала Апеляційного суду Волинської області від 16 січня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження може бути оскаржена в касаційному порядку. Отже, особа у касаційній скарзі ставить питання перегляд в касаційному порядку судових рішень, одне з яких може бути оскаржене в касаційному порядку, а інше - не є предметом касаційного розгляду.

Крім того, касаційну скаргу в частині оскарження ухвали апеляційного суду 16 січня 2018 рокуподано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Так, в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України в касаційній скарзі не зазначено в чому, на думку особи, полягає незаконність ухвали апеляційного суду згідно з вимогами ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього. Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом апеляційної інстанцій при винесенні судового рішення, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Так, відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України).
Також відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
Вказані недоліки та суперечності поданої касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху.
Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3