УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №505/1809/18
Провадження № 1-м/505/3/2018

25.09.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства Юстиції України, відповідно до ч.1 ст.610 КПК України, про приведення у відповідність із законодавством України покарання за вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 05.08.2016 р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, громадянина України, із середньо-професійною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за місцем проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- засудженого за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ

ВСТАНОВИВ:
До Котовського міськрайонного суду Одеської області з Міністерства юстиції України надійшло клопотання, відповідно до ч.1 ст.610 КПК України, про приведення у відповідність із законодавством України вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 05.08.2016 р., яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 6 (шість) місяців, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 05.08.2016 року. В строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зараховано строк тримання під вартою з 20.04.2016 року по 04.08.2016 року включно. Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишено без змін тримання під вартою. Зазначений вирок набрав чинності 02.09.2016 р.
18 квітня 2018 року наказом Міністерства юстиції України №1197/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 28.12.2017 року за №06-163775/17.
14.11.2018 р. ОСОБА_4 надав заяву про його переведення для подальшого відбуття покарання в Україні, вказуючи, що він є громадянином України.
Згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до статті 3 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_4 є громадянином України.
Суд, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , який просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, відмічає, що чинним на території України діє Закон України«Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».
Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечне діяння, за яке засуджено ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.
Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковані Сургутським міським судом Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 05.08.2016 р. за ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, тобто умисні дії особи, безпосередньо спрямовані на вчинення незаконного збуту наркотичних засобів, вчинені з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (у т.ч. мережі «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі,якщо при цьому злочин не було доведено до кінця поза незалежних від цієї особи обставинах.
За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність ч.1 ст.15, ч.2 ст.307 КК України, а саме: замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах і карається позбавленням волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років з конфіскацією майна.
На момент вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також на момент вирішення питання про проведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, його дії відповідно до Кримінального кодексу України слід кваліфікувати за ч.1 ст.15, ч.2 ст.307 КК України.
Разом з тим додаткове покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 307 КК України у виді конфіскації майна суд не призначає, оскільки фактично це значно погіршує правове становище засудженого, та посилювало б його кримінальну відповідальність, так як таке значне покарання, як конфіскація майна судом Російської Федерації застосовано не було.
Відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні органи влади держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Згідно з ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.
Таким чином, вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 05.08.2016 р., яким ОСОБА_5 визнано винним у скоєні злочину, передбаченому ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1КК РФ та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 6 (шість) місяців з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму - слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 , засудженим за ч.1 ст.15, ч.2 ст.307 КК України, відповідно до ч.3 ст.68 КК України, до 6 (шести) років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до пунктів а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, без конфіскації майна.
Згідно довідки начальника Управління Федеральної служби виконання покарань по Тюменської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 14.11.2017 р. відбутий строк складає 1 рік 6 місяців 25 днів, не відбутий строк складає 6 років 11 місяців 05 днів. Початок строку засудженого ОСОБА_5 - 20.04.2016 р., кінець строку - 19.10.2024 р.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст. 372, 602-604, 609, 610, 614 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 05.08.2016 р., про засудження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, громадянина України, із середньо-професійною освітою, не одруженого, не працюючого зареєстрованого за місцем проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого - за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ до 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, громадянина України, із середньо-професійною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за місцем проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого - засудженим за ч.1 ст.15, ч.2 ст.307 КК України, відповідно до ч.3 ст.68 КК України, до 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, відповідно до пунктів а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 05.08.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 20.04.2016 р. по 04.08.2016 р. включно.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Копію ухвали суду направити Міністерству юстиції України та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України та прокурором.
Апеляційна скарга подається до апеляційного суду, Одеської області через Котовський міськрайонний суд, Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали. Якщо ухвала суду буде постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1