Провадження № 11-сс/4823/53/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2018 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та обрати відносно останньої запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.10.2018 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , 1990 року народження, в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання її під вартою встановлено тривалістю до 18.12.2018 року.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що заявлені ризики, якими виправдовується тримання підозрюваної під вартою, не зменшились та продовжують існувати. Також на даний час у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, які неможливо здійснити до закінчення строку тримання під вартою підозрюваної. При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваної, слідчий суддя прийшов до висновку, що в даному випадку, підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

В обґрунтування вимоги апеляційної скарги захисник посилається на вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадії дізнання та досудового слідства» № 4 від 25.04.2003 року, практику Європейського суду з прав людини та зазначає, що в клопотанні слідчого та ухвалі суду відсутні достатні докази і висновки щодо обґрунтованості тримання підозрюваної під вартою та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Звертає увагу, що при задоволенні клопотання слідчим суддею не враховано особу підзахисної, зокрема те, що ОСОБА_7 раніше не судима, позитивно характеризується, веде соціально нормальний спосіб життя. Має знижений інтелект, зниження пам`яті, має клінічні ознаки розумової відсталості. Вона не пристосована і не адаптована до умов ізолятора і не може знайти спільну мову з співкамерницями, схильна до суїцидальних думок.

Крім того, висновки слідчого та суду щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.

Зокрема, у неї наявні міцні соціальні зв`язки, про що свідчить клопотання мешканців с. Седнева про передачу її на поруки громади.

Оскільки вона розумово відстала людина, яка постійно знаходилась під піклуванням та доглядом, ніколи не покидала межі свого села, то вона не може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Польова в повній мірі не розуміє ситуацію, яка склалася, який свідок і про що надавав показання, тому апелянт виключає наявність ризику щодо незаконного впливу на свідків.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, з якими погодилася підозрювана і які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою; слідчого ОСОБА_9 щодо наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, зокрема, щодо впливу свідка ОСОБА_10 , матері підозрюваної, на показання останньої, так як даний факт мав місце при огляді місця події; думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали кримінального та судового проваджень, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні слідчого відділу Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000747 від 20.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

20.07.2018 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 21.07.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

22.07.2018 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 18.09.2018 року.

12.09.2018 постановою керівника Чернігівської місцевої прокуратури строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а саме, до 21.10.2018 року.

17.09.2018 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова відносно ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком до 21.10.2018 року.

19.10.2018 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000747 від 20.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до п`яти місяців, тобто до 21.12.2018 року.

З ухвали вбачається, що обставини, наведені в клопотанні слідчого, на підставі яких слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, перевірялись під час судового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту ст. 183 КПК України вбачається, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Приписом ч.3 ст.197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

При прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя дослідив обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджено доказами достатніми на етапі досудового розслідування для вирішення питання щодо запобіжного заходу, і дійшов вірного висновку, що на даний час, з урахуванням тяжкості злочину, в скоєнні якого підозрюється остання та тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, зважаючи на те, що остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни показів останніх.

Крім того, слідчим суддею при винесенні ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваної враховано, що у кримінальному провадженні необхідно провести певні слідчі та процесуальні дії, перелік яких зазначений в клопотанні слідчого, зокрема, отримати висновки судових експертиз, вирішити питання щодо необхідності повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, а також необхідність виконання вимог статей 290, 291 КПК України.

Вказані захисником обставини про те, що ОСОБА_7 раніше не судима, позитивно характеризується, веде соціально нормальний спосіб життя, має клінічні ознаки розумової відсталості, ніколи не покидала межі свого села, на думку колегії суддів, не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано та в повній мірі мотивував своє рішення, тому твердження апелянта про необґрунтованість висновків постановленої ухвали колегія суддів не є слушними.

Твердження захисника про можливість застосування до ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на матеріалах провадження.

Інші доводи апеляційної скарги захисника також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не вбачається.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2018 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4