Справа № 148/1342/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0000333, внесеного до ЄРДР 25.07.2018, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Кинашів Тульчинського району Вінницької області, з неповною вищою освітою, студентки, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої, за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ; потерпілої ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Близько 15:20 год. 18.07.2018, ОСОБА_3 , перебуваючи на території недобудови колишнього музею ім. Пестеля, в м. Тульчині Вінницької області, по вул. Пестеля, де на підмурку помітила жіночий гаманець, у якому знаходилась банківська картка та написаний пін-код до неї, який напередодні залишила ОСОБА_5 , та у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку чужого майна. З цією метою, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку вказаного жіночого гаманця, вартістю, відповідно до довідки виданої ПСК «Тульчинський ринок» від 26.07.2018, 150 грн., та банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_5 .
Заволодівши викраденою банківською карткою, ОСОБА_3 цього ж дня, пішла до банкомату «Приватбанк», за адресою вул. Гагаріна, 2, м. Тульчин Вінницька область та о 15:44 год., викраденою банківською платіжною карткою, використовуючи яку як ключ доступу до банківського рахунку, шляхом проведення транзакції через термінал банкомату, таємно зняла 200 грн. та після чого, ще 100 грн., що належали потерпілій ОСОБА_5 .
Після вчинення крадіжки, ОСОБА_3 , грошові кошти витратила на продукти харчування, а гаманець та банківську картку викинула, тобто розпорядилась викраденим на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 450 грн.
До початку підготовчого судового засідання, суду надано угоду про примирення, укладену 27.07.2018 між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 .
Як вбачається зі змісту укладеної угоди, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України та покарання, яке повинна понести остання, - штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.
Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчинені інкримінованого їй злочину визнала повністю. При цьому, у судовому засіданні зазначила, що угода про примирення укладена добровільно, без будь-якого примусу, наслідки укладання угоди їй повністю зрозумілі і вона погоджується із визначеним покаранням у виді штрафу в розмірі 850 грн. Потерпіла ОСОБА_5 висловила свою позицію щодо затвердження судом угоди про примирення.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що є всі законні підстави для затвердження угоди про примирення.
Суд, вивчивши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченої у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), у судовому засіданні доведена в повному обсязі, і її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
У судовому засіданні встановлено, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Одночасно, потерпілій судом роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження, угоду про примирення, заслухавши позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що угода про примирення відповідає вимогам, передбаченим ст. 468-475 КПК України, укладена сторонами добровільно. Покарання, узгоджене сторонами, відповідає вимогам КК України та санкції ч. 1 ст. 185 КК України. А тому дана угода підлягає затвердженню.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.. 12, ч. 1 ст. 185 КК України, ст. 368, 370, 374, 474-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 27.07.2018, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000333, внесеному до ЄРДР 25.07.2018
Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Речові докази паспорт громадянина України на імя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переданий їй на зберігання залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя