Справа № 456/1798/18
Провадження № 1-кс/456/472/2018
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

"11" травня 2018 р. слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000742 від 11.05.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, звернувся в суд із клопотанням, погодженим із прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на майно, а саме: купюру номіналом 500 гривень серія БН № 5610179; купюру номіналом 500 гривень серія МА № 2337330; купюру білету банку Росії номіналом 5000 рублів серія ЗП № 6970907, які вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при огляді місця події 10.05.2018р..
В обґрунтування клопотання слідчий покликається на те, що 10.05.2018р. в чергову частину Стрийського ВП надійшов рапорт інспектора СРПП № 3 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , про те, що 10.05.2018р. близько 21.00 год. неподалік будинку № 5А на вул. Вокзальній в м. Моршин Львівської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав йому неправомірну вигоду в сумі 1000 грн. та 5000 російських рублів за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Враховуючи, те що вилучені банкноти є предметом, що був об`єктом кримінального протиправного діяння, який набутий злочинним шляхом, з метою його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно для запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, відчуження.
У судовому засіданні слідчий підтримала подане нею клопотання та просила його задовольнити. Зазначив, що вказані в клопотанні вилучені банкноти визнані речовим доказом по кримінальному провадженню. Відтак, арешт необхідно накласти з метою збереження речового доказу.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав просив таке задовольнити.
Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 11.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України. Останнє розпочате на підставі рапорту інспектора СРПП № 3 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, в

якому останній вказує, що про те, що 10.05.2018р. близько 21.00 год. неподалік будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав йому неправомірну вигоду в сумі 1000 грн. та 5000 російських рублів за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було виявлене та вилучено 10.05.2018р. слідчим СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , яким був проведений огляд місця події, що неподалік будинку АДРЕСА_1 . Вилучене майно складалося з купюри номіналом 500 гривень серія БН № 5610179; купюри номіналом 500 гривень серія МА № 2337330; купюри білету банку Росії номіналом 5000 рублів серія ЗП № 6970907, які поміщено та опечатано в пакет експертної служби «Україна Національна поліція слідчий підрозділ» №4262391.
З долученої до матеріалів клопотання постанови від 11.05.2018р. про визнання предметів речовими доказами і прилучення їх до матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000742 від 11.05.2018р..
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
У встановлений КПК України строк слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.
Відповідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно із ч.1 ст.168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів
Заслухавши думку прокурора в підтримку клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні та в суді, вбачається, що арешт тимчасово вилученого майна згідно із протоколом огляду від 10.05.2018 р., є можливо предметом та засобом вчинення кримінального правопорушення і має суттєве значення для проведення досудового розслідування та може бути використаний як доказ вчинення кримінального правопорушення, в тому числі й як речовий доказ, а тому враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000742 від 11.05.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, а саме купюру номіналом 500 гривень серія БН № 5610179; купюру номіналом 500 гривень серія МА № 2337330; купюру білету банку Росії номіналом 5000 рублів серія ЗП № 6970907, які вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при огляді місця події 10.05.2018 року.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
В порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1