Справа № 297/2012/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , який брав участь дистанційно в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595 від 23.07.2018 року, за №0000510 від 24.06.2018 року, за № 0000465 від 09.06.2018 року, за № 0000729 від 11.09.2018, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, неодруженого, непрацюючого, судимого 28.07.2010 року Берегівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до призначеного покарання у вигляді трьох років позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, мешканця в АДРЕСА_2 , громадянина України, без освіти, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 125, ч. 1 і ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України

встановив:

07 червня 2018 року близько 21 години ОСОБА_8 в групі з ОСОБА_7 в кімнаті будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 нанесли останній легке тілесне ушкодження при наступних обставинах. Так, ОСОБА_7 наніс один удар рукою зігнутою в кулак в область обличчя потерпілої, від якого ОСОБА_9 впала на ліжко.

Потім вдвох нанесли останній, яка перебувала вже в лежачому положенні на ліжку, серію ударів руками зігнутими в кулак в невстановленій кількості (не менше 11 ударів) в область обличчя, шиї та двох передпліч, чим спричинили їй легке тілесне ушкодження.

Крім цього, 23 червня 2018 року близько 22 годині ОСОБА_7 , перебуваючи в с. Великі Береги, Окремий хутір, Берегівського району, на полі, біля будинку № 24, де випасають велику рогату худобу, умисно шляхом вільного доступу, таємно викрав українську чорно-рябу молочну корову, вартістю 17 100 гривень, внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 11.07.2018 року у вечірню пору доби в невстановлений слідством час, ОСОБА_7 проник до курятника з огорожею, який розташований на задньому дворі домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 , де повторно здійснив крадіжку восьми звичайних українських курей, вартістю 800 грн., внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому, в ніч із 08.09.2018 року на 09.09.2018 року, у невстановлений досудовим розслідуванням нічний період часу, ОСОБА_7 умисно повторно проник на подвір`я житлового будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно із курятника з огорожею, здійснив крадіжку чотирьох курей, вартістю 600 гривень, внаслідок чого завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Також, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням нічний період часу з 10.09.2018 року на 11.09.2018 року умисно повторно проник на подвір`я житлового будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно із курятника, здійснив крадіжку однієї курки породи «Брама», вартістю 200 гривень, та внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_8 слід визнати винним у кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, та обвинуваченого ОСОБА_7 слід визнати винним у кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, та за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше сховище, вчинена повторно.

При цьому, слід зауважити, що обвинуваченому ОСОБА_7 два рази кваліфіковано вчинення злочинів за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вказані епізоди в обвинувальних актах надійшли в окремих кримінальних провадженнях. Однак потім обвинувальні акти об`єднані в одне кримінальне провадження в судовому засіданні, тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України та повторно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України не потрібно.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину не визнав, при цьому показав, що знаходячись вдома у ОСОБА_7 вони випили два стакани вина, і останній запропонував йому піти до жінки, щоб попросити косу, якою виявилася ОСОБА_9 .. По дорозі до цієї жінки вони купили ще один літер вина. Коли вони прийшли до неї, її не було вдома та після її повернення попросили у неї косу, а ОСОБА_7 ще попросив, щоб вона зварила їм каву. Після того, він пішов звідти, залишив знайомого ОСОБА_7 із ОСОБА_9 .. Ствердив, що він ОСОБА_9 не бив, та не бачив чи бив її ОСОБА_7 ..
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав свою вину повністю і показав, що дійсно в червні місяці 2018 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішли з ОСОБА_8 додому до ОСОБА_9 для того, щоб попросити косу, і де також вживали вино. Оскільки він був у стані сильного алкогольного сп`яніння точно не пам`ятає послідовність скоєного із ОСОБА_9 , однак ствердив, що ОСОБА_8 вдарив її кулаком в обличчя. Визнає, що нанесли їй спільно із ОСОБА_8 декілька ударів по голові та іншим частинам тіла. Крім цього, визнав всі інші епізоди з крадіжками в порядку вказаними в обвинувальних актах, а саме те, що викрав корову та курей, частину яких в подальшому продав. Крадіжки вчинив оскільки не мав роботи та коштів на продукти харчування.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілої та дослідженням висновку експертизи та обставин, які їх характеризують.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєному злочині не визнав його вина доведена наступним.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що на початку червня місяці 2018 року вона повернулася ввечері додому, і побачила знайомого ОСОБА_14 з ще одним чоловіком, у яких спитала, що вони роблять у неї вдома, коли її немає. Так, ОСОБА_7 попросив у неї два стакани на вино, а потім, щоб вона зварила їм каву. Вона відмовилась варити їм каву та вимагала, щоби пішли з її будинку, на що ОСОБА_15 почав викручувати їй руки, а ОСОБА_16 вдарив її, та після цього її вдарив також і ОСОБА_15 в голову. Вони вдвох нанесли їй декілька ударів, коли вона вже знаходилась на ліжку від отриманих ударів.
Згідно висновку експерта № 67 від 21.06.2018 року в лікарні 08.06.2018 року у ОСОБА_9 було встановлено множинні забої голови. Так, експертизою громадянки ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження, а саме синці - в лобній ділянці справа, в лобній ділянці зліва, на повіках правого та лівого ока, в ділянці проекції правої скулової кістки, в ділянці проекції лівої скулової кістки, на передній поверхні шиї справа, в нижніх відділах, правого передпліччя; садна лівого передпліччя. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, синці обличчя, шиї та правого передпліччя виникли по ударному механізму спричинення, можливо в результаті нанесення ударів кулаками, або іншими, подібними до них предметами сторонньою людиною та напрямком дії сил перпендикулярно. Садна лівого передпліччя виникли по механізму тертя та напрямком дії сил під кутом. Враховуючи локалізацію, взаєморозташування, механізм виникнення та кількість ушкоджень можна зробити висновок, що мало місце не менше 11 контактів з тупими предметами. По степені тяжкості відносяться ушкодження до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я, або незначної стійкої втрати працездатності (а.с. 151-153).

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 слід визнати його щире каяття, вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с. 164), на утриманні має одну неповнолітню дитину (а.с. 167).
По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується негативно (а.с. 166).
Згідно досудової доповіді виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 147-150).
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.
По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_8 характеризується негативно (а.с. 160).
Згідно досудової доповіді виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не можливе та може становити небезпеку для суспільства (а.с. 143-146).
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини невеликої, середньої тяжкості та тяжкий злочин, щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с. 164), має одну неповнолітню дитину (а.с. 167), суд приходить до висновку про необхідність на підставі ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочини невеликої тяжкості, суд приходить до висновку про доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу в межах санкції ст. 125 ч. 1 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень.
Речові докази: українську чорно-рябу молочну корову, пластикову бирку жовтого кольору з надписом на ній чорними буквами і цифрами « НОМЕР_1 », які зберігаються у потерпілого ОСОБА_10 , слід повернути потерпілому ОСОБА_10 як власнику; шість звичайних українських курей, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_11 , слід повернути потерпілій ОСОБА_11 , резинові тапки синього кольору, які зберігаються у ОСОБА_7 , слід повернути обвинуваченому ОСОБА_7 як власнику (а.с. 154-157).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

засудив:

ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України три роки шість місяців позбавлення волі, а за ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину,поклавши на нього обов`язки відповідно до п. 1 і п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаціїта повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_8 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: українську чорно-рябу молочну корову, пластикову бирку жовтого кольору з надписом на ній чорними буквами і цифрами « НОМЕР_1 », які зберігаються у потерпілого ОСОБА_10 - повернути потерпілому ОСОБА_10 як власнику; шість звичайних українських курей, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_11 - повернути потерпілій ОСОБА_11 , резинові тапки синього кольору, які зберігаються у ОСОБА_7 - повернути обвинуваченому ОСОБА_7 як власнику (а.с. 154-157).
На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1