АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді Рибака І.О.
суддів Дзюбіна В.В., Росік Т.В.
з участю секретаря Солдаткіної Д.О.
прокурора Демківа Д.М
представника власника майна Шкелебей О.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_1 - адвоката Шкелебей О.В. на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року,-
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання детектива третього відділу Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Чайки Х.А., погоджене прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання держаного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України Лучків Ю.В., про арешт майна та накладено арешт на квартири №12-4, 12-9, 12-11, 12-13, , 12-23, 12-35, 12-58, 13-6, 13-9, 13-10, 13-11, 13-12, 13-13, 13-14, 13-15, 13-16, 13-18, 13-19, 13-20, 13-21, 13-22, 13-23, 13-24, 13-26, 13-27, 13-28, 13-29, 13-30, 13-32, 13-34, 13-35, 13-38, 13-39, 13-40, 13-43, 13-44, 13-46, 13-47, 13-48, 13-50, 13-52, 13-53, 13-54, 13-57, 13-58, 13-59, 13-60, 13-61, 13-65, 13-68, 13-70, 13-75, 13-76, 13-77, 13-78, 13-79, 13-86, 13-87, 13-90, 13-92, 13-93, 13-99, 13-102, 13-106, 13-109, 13-131, 13-132, 13-154, 13-158, 13-166, 13-168, 13-171, 13-174, 13-177, 13-178, 13-179, 14-2, 14-3, 14-6, 14-11, 14-12, 14-15, 14-24, 14-30, 14-31, 14-33, 15-9, 15-10, 15-12, 15-13, 15-15, 15-17, 15-21, 15-22, 15-29, 15-30, 15-34 за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 45.
В апеляційній скарзі посилається на те, що арештоване майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а тому вважає висновки слідчого судді про те, що таке майно може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні, не відповідають обставинам кримінального провадження. Також, апелянт зазначає, що оплативши вартість квартири, державне мито, пенсійний збір та послуги комунального підприємства ОСОБА_1 стала добросовісним набувачем нерухомого майна, вона не знала і не могла знати про те, що придбана квартира чи її продавець могли бути пов`язаними із вчиненням будь-якого кримінального правопорушення, а тому вважає до вказаної квартири не може бути застосована спеціальна конфіскація.
Щодо строку на апеляційне оскарження, вказує на те, що клопотання розглядалось у відсутність власника майна, у зв`язку з чим вважає, що апеляційна скарга подана в межах строку передбаченого ст. 395 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність ухвали слідчого судді та залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
13.07.2017 року детектив третього відділу Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Чайка Х.А., за погодженням з прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання держаного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України Лучків Ю.В., звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вказане у клопотанні нерухоме майно, посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 3, 4 ст. 170 КПК України.
14.07.2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання задоволено, накладено арешт на вказане у клопотанні детектива нерухоме майно.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання детектива про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні детектива.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке детектив просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати щодо наявності снування ризиків, передбачених ч. 11 ст. 170 КПК України.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності арештованого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також неможливості застосування в даному випадку спеціальної конфіскації, є, на думку колегії суддів необґрунтованими та такими, що спростовуються наданими матеріалами провадження.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року, якою задоволено клопотання детектива третього відділу Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Чайки Х.А., погоджене прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання держаного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України Лучків Ю.В., про арешт майна та накладено арешт на квартири №12-4, 12-9, 12-11, 12-13, , 12-23, 12-35, 12-58, 13-6, 13-9, 13-10, 13-11, 13-12, 13-13, 13-14, 13-15, 13-16, 13-18, 13-19, 13-20, 13-21, 13-22, 13-23, 13-24, 13-26, 13-27, 13-28, 13-29, 13-30, 13-32, 13-34, 13-35, 13-38, 13-39, 13-40, 13-43, 13-44, 13-46, 13-47, 13-48, 13-50, 13-52, 13-53, 13-54, 13-57, 13-58, 13-59, 13-60, 13-61, 13-65, 13-68, 13-70, 13-75, 13-76, 13-77, 13-78, 13-79, 13-86, 13-87, 13-90, 13-92, 13-93, 13-99, 13-102, 13-106, 13-109, 13-131, 13-132, 13-154, 13-158, 13-166, 13-168, 13-171, 13-174, 13-177, 13-178, 13-179, 14-2, 14-3, 14-6, 14-11, 14-12, 14-15, 14-24, 14-30, 14-31, 14-33, 15-9, 15-10, 15-12, 15-13, 15-15, 15-17, 15-21, 15-22, 15-29, 15-30, 15-34 за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 45, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_1 - адвоката Шкелебей О.В. без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
Рибак І.О. Дзюбіна В.В. Росік Т.В.

Справа № 11-сс/796/3677 /2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: Українець В.В.
Доповідач: Рибак І.О.