Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/175/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року м. Олевськ
Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевськ клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного за ухвалою Олевського районного суду від 20.04.2018 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000171 від 18.04.2018 року, з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
До суду звернувся з клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, а саме з автомобіля марки «Мерседес», моделі «Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 та його адвокат в судовому засіданні зазначили, що порушено право власності володільця майна оскільки даний автомобіль не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення тому в подальшому застосуванні такого заходу, як арешт відпала потреба в зв`язку з чим просять не обмежувати в праві користуванні та повернути майно.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає що дане клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2018 року ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області, накладено арешт на майно у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000171 від 18.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: автомобіля марки «Мерседес», моделі «Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом розміщення його у відділі Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області з метою збереження речових доказів із забороною користуватись та розпоряджатись.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03.12.2011 року, автомобіля марки «Мерседес», моделі «Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 , жителю населеного пункту м. Олевськ, Житомирської області.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що арешт накладено обґрунтовано і на даний час триває досудове розслідування, тому нема підстав вважати, що відпала потреба в застосуванні даного заходу.
Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 р. за №1104.
Відповідно до п..20 зазначеного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Однак у відділі поліції такий майданчик відсутній.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_3 не повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Крім того, ч. 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Статтею ст. 16 КПК України передбачено, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Тому беручи до уваги, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України, то слідчий суддя вважає, що потреба в арешті не відпала.
В той же час, слідчий суддя звертає увагу на те, що в даному випадку ОСОБА_3 є добросовісним володільцем та розпорядником зазначеного транспортного засобу в кримінальному провадженні немає жодного процесуального статусу, підозра нікому із осіб не повідомлена тому вважає, змінити спосіб зберігання арештованого транспортного засобу шляхом передачи користувачу або власнику на відповідальне зберігання, попередивши користувача, власника якому буде передано вказане майно про недопустимість будь-яких переобладнань та заміни вузлів та агрегатів без дозволу слідчого по справі.
Керуючись ст. 171,172,173,174,175 КПК Країни, -
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного за ухвалою Олевського районного суду від 20.04.2018 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000171 від 18.04.2018 року, з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України - задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області передати транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «Мерседес», моделі «Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 на відповідальне зберігання володільцю, ОСОБА_3 , з позбавлення права на відчуження та розпорядження до закінчення кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_3 що незаконні дії щодо майна на яке накладено арешт, тягнуть кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України.
Про виконання даної ухвали повідомити Олевський районний суд.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1