ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 287/24/16-к
провадження № 51-220км17

Верховний Суд колегією суддів судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000702, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 162 Кримінального кодексу України (далі КК),
за касаційною скаргою першого заступника прокурора Житомирської області на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 12 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Олевського районного суду Житомирської області від 6 лютого 2017 року ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі:
- за ч. 2 ст.186 КК на строк 5 років;
- за ч. 2 ст.162 КК на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Апеляційний суд Житомирської області ухвалою від 12 жовтня 2017 року вирок щодо ОСОБА_7 залишив без зміни.
ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 5 листопада 2015 року близько 22:30 у с. Кишині, діючи повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, наблизився до ОСОБА_8 , застосував фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, завдав останньому один удар кулаком в голову, від чого ОСОБА_8 впав на землю та втратив свідомість, від чого потерпілому було заподіяно легкі тілесні ушкодження, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я, після чого повторно, відкрито заволодів мобільним телефоном із сім-карткою загальною вартістю 265 грн та коштами в сумі 150 грн.
Крім того, ОСОБА_7 29 листопада 2015 року близько 01:45, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла ОСОБА_9 з метою з`ясування особистих стосунків, які виникли між ними раніше, одягнувши «маску-балаклаву», відкрив металеву защіпку на вхідних дверях та незаконно проник до будинку потерпілої, всередині якого був помічений потерпілою ОСОБА_9 . Щоб не бути впізнаним останньою, ОСОБА_7 застосував фізичне насильство, тримаючи потерпілу за руки, в результаті чого завдав останній фізичного болю, а згодом втік будинку.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення, а також особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
На обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що покарання, призначене судом першої інстанції, зі звільненням від його відбування з іспитовим строком, є достатнім для виправлення ОСОБА_7 та всупереч вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не надав в ухвалі належної оцінки всім конкретним доводам, наведеним в апеляційній скарзі прокурора, а саме:

- не врахував даних про особу ОСОБА_7 , який був раніше судимий за вчинення грабежу із проникненням у приміщення,однак на шлях виправляння не став, злочин вчинив через декілька місяців після звільнення, не працював;
- не взяв до уваги конкретних обставин кримінального провадження, зокрема той факт, що, проникаючи незаконно до помешкання ОСОБА_9 , ОСОБА_7 заздалегідь ретельно підготувався: на голову одягнув «маску-балаклаву», металеву защіпку на вхідних дверях відкрив за допомогою лінійки, яку приніс з собою; будучи поміченим потерпілою, з метою запобігти встановленню його особи застосував фізичне насильство;

- не врахував думки потерпілої ОСОБА_9 , яка просила призначити обвинуваченому покарання, що слід відбувати реально.

Позиції інших учасників судового провадження

Від інших учасників процесу заперечень на касаційну скаргу не надійшло.
У судовому засіданні прокурор підтримала касаційну скаргу.
Мотиви Суду

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Положення ст. 75 КК за наявності для того відповідних підстав передбачають інститут звільнення особи від уже призначеного покарання.
За таких обставин доводи касаційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість призначеного покарання не заслуговують на увагу, оскільки прокурором не наведено будь-яких обґрунтувань про те, що покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років є м`яким. Крім того, у своїй апеляційній скарзі прокурор сам просив призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог лише у випадку, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
У своїй апеляційній скарзі прокурор не заявляв вимог щодо скасування ухвали апеляційного суду з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного застосування положень, передбачених ст. 75 КК. У касаційній скарзі прокурор також не заявляв таких вимог.
За таких обставин доводи його касаційної скарги про те, що, переглядаючи вирок, суд апеляційної інстанції в порушення ст. 419 КПК не дав оцінки всім доводам його касаційної скарги щодо необґрунтованості звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, в цілому не можна вважати істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки з урахуванням вимог, заявлених прокурором, зазначене не перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
З огляду на вищевказане вимоги касаційної скарги прокурора, із зазначених у ній підстав, не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 369, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, п. 15 Перехідних положень КПК, пунктами 4, 6 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII, Суд

ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 12 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3