Справа № 504/2976/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2018 року смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шостаківка Олександрівського району Донецької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно непрацюючого, неодруженого, має на утриманні н/л дитину 2012 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- на теперішній час на розгляді у Приморському районному суді м.Одеси перебуває обвинувальний акт за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.4, 185 ч.5, 185 ч.3, 263 ч.1 КК України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки за станом здоров`я він не зможе перебувати під вартою та, будучи ізольованим, не зможе забезпечувати свою сім`ю. Також пояснив, що він не визнає своєї вини в пред`явленому обвинуваченні, оскільки він сам добровільно прибув до органу досудового розслідування, першим постріли не здійснював, а оборонявся.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недостатність заявлених ризиків. Крім того, пояснила, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання (на протязі тривалого часу за договором винаймає будинок), навчається на 5 курсі коледжу, на даний час стан здоров`я підозрюваного не дозволяє йому перебувати під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до клопотання 21.08.2018р., приблизно о 11:00 год. ОСОБА_5 прибув за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де поряд з домоволодінням виявив свою колишню співмешканку ОСОБА_7 разом з її знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
На ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_7 у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення хуліганських дій, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільних норм поведінки і моральності, поєднаних із спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 із застосуванням спеціального пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень предмета - травматичного револьвера.
На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням травматичного револьвера «SCHMEISSER KO AE 38 Kal. 9 mm» № 000430 здійснив близько трьох пострілів у бік ОСОБА_7 , неподалік від якої знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
В наслідок вчинення своїх незаконних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального поранення правої плевральної порожнини з пошкодженням нижньої долі правої легені, правостороннього пневмогемоторекса, вогнепального поранення правої кисті.

Правовою кваліфікацією кримінального правопорушення є ч.4 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, якщо воно вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Слідчим відділенням Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001296 від 22.08.2018р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
23.08.2018р. о 00 год. 43 хв. ОСОБА_5 затримано, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ст.296 ч.4 КК України.
23.08.2018р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

В обґрунтування обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчинені вказаного кримінального правопорушення прокурор в судовому засіданні зазначив, що це є:

-протокол огляду місця події від 21.08.2018р., в ході проведення якого співробітниками поліції були виявлені та вилучені пістолет марки «ФОРТ 9-Р» НОМЕР_1 , споряджений чотирма набоями травматичної дії в магазині та револьвер марки «SCHMEISSER KO AE 38 Kal. 9 mm» № НОМЕР_2 , з барабаном спорядженим однією гільзою та 4 газовими набоями;
-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 22.08.2018р. у якому він надав показання, щодо обставин спричинення вогнепальних поранень ОСОБА_7 ;
-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.08.2018р. у якому він надав показання щодо обставин спричинення вогнепальних поранень ОСОБА_7 ;
-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 23.08.2018р. у якому вона надала показання про обставини спричинення їй вогнепальних поранень.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя приймає до уваги, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчий суддя, дослідивши в судовому засіданні протоколи допитів потерпілої та свідків по даному кримінальному провадженню, приходить до висновку, що первинні та додаткові показання про обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 не узгоджується між собою, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на думку слідчого судді, є зацікавленими особами адвокатом та помічником адвоката потерпілої. Дана обставина викликає об`єктивні сумніви в достовірності наданих останніми показань.

Також органом досудового розслідування достеменно не встановлено хто першим почав здійснювати постріли, що в свою чергу впливає на обґрунтованість підозри та на визначення правильної кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення. В обґрунтування даної обставини, слідчий та прокурор спиралися на брак часу, про те слідчий суддя не може взяти це до уваги, оскільки в обов`язки органу досудового розслідування входить доведення обґрунтованості підозри, збирання доказів, тощо, що також випливає із принципу презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, в судовому засіданні достеменно встановлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на протязі останнього часу існували неприязні відносини на підставі раніше виниклого конфлікту, що в свою чергу підтверджено, як матеріалами доданими до клопотання, зокрема показаннями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . З цього випливає, що в діях зазначених осіб міститься склад іншого кримінального правопорушення. Однак, визначення правової кваліфікації правопорушення є прерогативою органу досудового розслідування та слідчий суддя в цій частині не може вийти за межі розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_5 здійснив постріл в притул у спину ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки з медичних довідок, долучених до клопотання, неможливо встановити в яку саме область було здійснено постріл, інших доказів органом досудового розслідування про такі факти суду не надано.

При цьому слідчий суддя, бере до уваги обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні. Однак в той же час слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та малолітню дитину 2012 р.н. на утриманні.

Крім того, стан здоров`я підозрюваного (вогнепальне поранення лівої подвздошної області, лівого дельтоподібного м`язу, правого стегна) підтверджений довідкою Одеської обласної клінічної лікарні від 21.08.2018р. і, на думку слідчого судді, дійсно виключає можливість перебування ОСОБА_5 під вартою, оскільки останній потребує лікування.

Твердження захисника-адвоката ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 навчається у коледжі нічим не підтверджено, тому слідчий суддя вважає його голослівним та не може врахувати.

Доводи прокурора про те, що, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в 2010 році він був засуджений Олександрівським районним судом Донецької області за ч.1 ст.121 КК України та зараз відносно нього в Приморському районному суді м.Одеси слухається інший обвинувальний акт, слідчий суддя, керуючись принципом презумпції невинуватості, не може прийняти до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що судимість у ОСОБА_5 на даний час за вказаним вироком погашена, а рішення по справі, яка перебуває на розгляді Приморського районного суду м.Одеси не прийнято.

Слідчий суддя критично відноситься до твердження прокурора про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , оскільки застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням обов`язку щодо утримання від спілкування із нею, виключить спроби підозрюваного здійснювати будь-який тиск на потерпілу. Тим більш, заяв, скарг зі сторони потерпілої про те, що ОСОБА_5 здійснював не неї незаконний тиск з метою зміни нею показань не надходило.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги до свободи особи, слідчий суддя вважає, що для дієвості кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім та необхідним для ОСОБА_5 і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу на даний час не встановлено.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби . Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 176-178, 181,183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, згідно ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- зобов`язати підозрюваного не залишати житло цілодобово;

- утриматись від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного, згідно ч. 6 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваного ОСОБА_5 , якого було затримано в порядку ст.208 КПК України негайно звільнити з-під варти та доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно ч.4 ст.181 КПК України, орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 24.08.2018 року по 24.10.2018 року.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1