Справа № 495/7012/18
Номер провадження 1-кс/495/3847/2018
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
04 серпня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого Білгород - Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, Чорноморський район, с. Ленське, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
04.08.2018 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
В клопотанні слідчим зазначено, що 20 липня 2018 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, точно час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись біля воріт шиномонтажу по вул. Центральній в с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, підійшли до ОСОБА_9 , та почали спілкуватися з ОСОБА_9 , та в ході спілкування ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 почали наносити удари ОСОБА_9 , після чого реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відкрито заволоділи майном що належить гр. ОСОБА_9 , а саме:

-Годинником чоловічим марки «Хаблот Женева», з силіконовим ремінецем, чорного кольору, циферблат на верхній частині металевий із золотистого металу, всередині чорного кольору, вартістю 100 000 грн;

-Годинником чоловічим марки «Оріент», з металевим ремінцем золотавого кольору, всередині циферблат білого кольору, вартістю 3500 грн;

-Грішми в сумі 280 доларів США номіналом 2 купюри по 100 доларів, 1 купюра номіналом 50 доларів, 2 купюри номіналом 5 доларів, 1 купюра номіналом 20 доларів;

-1 купюра номіналом 2 долара 1978 року випуску;

-100 молдавських лей однією купюрою;

-Монета колекційна номіналом 10 царських рублів 1899 року випуску, золотих, вагою 8,6 грам вартістю 30 000 гривень;

-Флаконом парфумів розливних «Гуччі» об`ємом 30 мл, вартістю 300 грн;

-Балончиком газовим «Перець-4», вартістю 98 грн;

-Навушниками чорного кольору, вартістю 250 гривен;

-«ЮСБ» зарядкой від телефону «Флай», вартістю 100 гривен;

-Гральними картами пластиковими вартістю 260 грн;

-Упаковкою пігулок «Єргос» 4шт по 50 мл, вартістю 90 грн;

-Барсеткою чоловічою, із тканини, з наплічним ремінцем чорного кольору, вартістю 400 грн;

всього загальною вартістю 142668 грн. 03 коп. Після чого з місця події зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 142668 грн. 03 коп.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Вина ОСОБА_5 під час досудового розслідування підтверджується повністю зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме показами потерпілих та протоколами впізнання.

Зухвала поведінка підозрюваного ОСОБА_5 під час вчинення ним тяжких злочинів проти власності вказує на те, що ОСОБА_5 перебуваючи не в умовах ізоляції від суспільства, своїми діями може допустити настання ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України тобто переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України , що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість та зухвалість під час вчинення злочинів, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вважає не доцільною, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може в подальшому скриватись від органів досудового розслідування.

Враховуючи вище викладене, просить клопотання задовольнити.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі, а саме домашній арешт чи особисте забов`язання, оскільки є місце постійного проживання, на утриманні має неповнолітню дитину, дружину яка є в стані вагітності, тому просили не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників провадження, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:
1) особисте зобов`язання;
2) особиста порука;
3) застава;
4) домашній арешт;
5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як встановлено матеріалами клопотання та підтверджено в судовому засіданні, у період досудового слідства ОСОБА_5 має постійне місце проживання, на утриманні має малолітню дитину, є жінка яка знаходится в стані вагітності, тобто відсутні ризики, які б давали підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З урахуванням викладених обставин, вивчених матеріалів вважаю, що прокурором та слідчим доведені обставини передбачені п.п. 1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але ж не доведено, те, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово строком до 02.10.2018 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 за її викликом;
- здати слідчому Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на перетинання державного кордону України.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Контроль за виконанням покласти на Білгород-Дністровський ВП ГУНП в Одеській області.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, суддя,-
У Х В А Л И Л А:

В задоволені клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною йому залишати місце свого проживання ( АДРЕСА_2 ) цілодобово, строком до 02.10.2018 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 за її викликом;
- здати слідчому Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на перетинання державного кордону України.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Контроль за виконанням покласти на Білгород-Дністровський ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: