Справа № 610/168/18
№ провадження № 1-кп/610/89/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2018 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
за відсутності потерпілого - ОСОБА_7 ,
за ч.2 ст.345 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, підтвердив факти та обставини вчинення злочину так, як вони викладені судом вище.
Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, міру покарання просив призначити на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_4 під час розгляду справи покинув зал судового засідання, перед виходом пояснивши свою поведінку відмовою у задоволенні судом його клопотань про залучення захисника за призначенням для представляння його інтересів та відмовою судом у задовленні його клопотань щодо відводу судді та прокурора.
Беручи до уваги, думку учасників судового провадження, які не заперечували проти подальшого розгляду справи за відсутності потерпілого ОСОБА_4 , суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності потерпілого ОСОБА_4 .
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому злочинах, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті. При цьому, у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, тобто умисному заподіяні працівникові правоохоронного органу легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання.
Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання харахтеризується позитивно.
З урахуванням обставин злочину, наявних обставин, що пом`якшують покарання та даних про особу обвинуваченого, суд призначає покарання у вигляді позбавлення волі.
Також, обвинуваченим та його захисником заявлено клопотання про застосування у відношенні нього п. в ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Під час вирішення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника щодо застосування до нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" суд виходив з наступного:
Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Згідно з пунктом "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" (який чинний з 07.09.2017 року), підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Обвинувачений ОСОБА_5 є винним у злочині, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, подав клопотання про застосування у відношенні нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
На день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", ОСОБА_5 має двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відношенні яких не позбавлений батьківських прав.
Обвинувачений не відноситься до осіб, до яких амністія не застосовується відповідно ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".
За таких обставин, обвинуваченого ОСОБА_5 належить звільнити від відбування покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Прокурором Лозівської місцевої прокуратури заявлено позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат пов"язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_4 , який знаходився на стаціонарному лікуванні в Балаклійській ЦРЛ з 20.08.2017р. по 04.09.2017р. в сумі 1396,35грн., які сплачено обвинуваченим на стадії судового розгляду 15.02.2018р.
У зв"язку з добровільною сплатою обвинуваченим витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 , суд залишає данний позов без розгляду у
Запобіжний захід не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, призначеного за даним вироком.
Позов прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області про стягнення з ОСОБА_5 витрат на лікування потерпілого в сумі 1396,35грн., суд залишає без розгляду
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя