Номер провадження 1-кс/643/3421/18
УХВАЛА
07.08.2018 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, маючого вищу освіту та спеціальність інженер-механік, офіційно не працюючого, не судимого, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, в якому зазначив, що 04.08.2018, приблизно о 04:40, ОСОБА_6 проходив вздовж будинку № 126 по пр. Тракторобудівників у м. Харкові де побачив раніше незнайомих йому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з якими у нього виник словесний конфлікт через те, що останні голосно себе поводили. В ході даного конфлікту ОСОБА_6 зайшов в квартиру АДРЕСА_2 за місцем свого проживання де, взявши ніж, вийшов на вулицю та підійшов до зазначених осіб, які знаходились біля під`їзду № 1 вищевказаного будинку. В ході словесного конфлікту між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з однієї сторони та ОСОБА_6 з іншої виникла бійка, в ході якої ОСОБА_6 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, маючи можливість передбачити той факт, що в результаті його дій такі наслідки можуть настати, маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс удар ножем, який знаходився у нього в правій руці, потерпілому ОСОБА_7 у живіт праворуч, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, через які 06.08.2018 ОСОБА_7 помер.
04.08.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а 06.08.2018 про зміну раніше повідомленої підозри та дії підозрюваного кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Крім особистих зізнавальних показань підозра ОСОБА_6 , як вказує слідчий, обґрунтована наступними доказами: оглядом місця події від 04.08.2018, згідно якого біля будинку АДРЕСА_3 вилучено змиви речовини бурого кольору, ніж; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 від 04.08.2018 про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Слідчий вважає, що у підозрюваного можуть виникнути передбачені ст. 177 КПК України спроби переховуватись від органів досудового розслідування або суду, так як останній не має стійких соціальних зв`язків, постійної роботи, не одружений, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування кримінального правопорушення триває, ще не вилучено усіх необхідних речових доказів та по ним не проведено необхідних експертних досліджень; незаконно впливати на потерпілого, свідка чи інших учасників процесу, оскільки з ними на даний час ще не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі допитів, одночасних допитів раніше допитаних осіб, слідчих експериментів, судово-медичних експертиз тощо; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин проти життя особи та з метою запобігання вказаним ризикам, а також для забезпечення громадського спокою (рішення ЄСПЛ у справі Летел`є проти Франції), оскільки ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення предметом, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень у громадському місці, просить обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як інший, більш м`який запобіжний захід, не може бути застосований.
В суді прокурор підтримав заявлене клопотання.
Захисник, посилаючись на позицію підозрюваного у кримінальному провадженні, який усвідомлює наслідки своїх дій, разом з тим не мав наміру завдавати потерпілому тяжких тілесних ушкоджень і під час виниклого конфлікту також зазнав чисельних тілесних ушкоджень, беручи до уваги його особистість, а саме вік, відсутність судимостей, наявність на утримання батьків похилого віку, які страждають на ряд хронічних захворювань, відсутність будь-яких з перелічених прокурором ризиків просила відмовити в застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_6 в суді не заперечував факту завдання потерпілому ножем тілесних ушкоджень, проте зазначив, що здійснив це захищаючись від нападу потерпілого та інших молодих людей, що находились з останнім. При цьому наміру завдати тяжких тілесних ушкоджень чи смерті потерпілому не мав. Посилаючись на викладені захисником обставини просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який класифікується як тяжкий та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років. Підозра ОСОБА_6 на теперішній час обґрунтована переліченими вище доказами і, враховуючи стадію розслідування кримінального правопорушення, підозру ОСОБА_6 на теперішній час можна вважати цілком обґрунтованою.
Як особистість ОСОБА_6 характеризується наступним чином: не судимий, не одружений, дітей не має, офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання на території м. Харкова. Долучена до матеріалів справи медична довідки свідчить, що під час події ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді переламу кісток носу, саден спинки носу та лівої надбрівної області, забою грудної клітини та передньої шлункової стінки. Мешкає з матір`ю, 1941 р.н. та батьком 1937 р.н., які страждають на ряд хронічних захворювань, що підтверджується відповідними виписками з історій хвороби.
На момент звернення слідчого з даним клопотанням до суду ОСОБА_6 не затримувався, під вартою не перебував.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, як зазначено в ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Прокурор просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність 4-х з 5-ти ризиків, перелічених в ст. 177 КПК України.
Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, зазначених стороною обвинувачення, суд вважає необґрунтованими. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа Ілійков проти Болгарії, 2001 рік), а в разі доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення останньому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі, що дозволяє зробити висновок про існування ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.
Підозра ОСОБА_6 обґрунтована, перш за все, показаннями свідків, спроби незаконного впливу на яких з боку підозрюваного виключити не можливо, як і спроби знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та ще не долучені до кримінального провадження.
Разом з тим, підозрюваний раніше не судимий, дані, які б негативно впливали на його репутацію відсутні, що, свідчить про відсутність ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.
Посилаючись на відсутність у підозрюваного умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому та їх завдання виключно через необхідність захищатись від нападу групи нетверезих молодих людей, озброєних палицями, сторона захисту фактично вказує на необґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, проте це не може бути сприйняте судом як підстава для відмови в задоволенні клопотання, так як ступінь доведеності підозри на цьому етапі провадження не є виключною обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, його вірна кваліфікація є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається. Такі висновки суд робить опираючись на рішенні Європейського суду з прав людини у справі Чеботар проти Молдови від 13.11.2007.
Таким чином, з погляду на наявність трьох ризиків, закріплених в ст. 177 КПК України, встановлені на теперішній час обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що прокурором доведена обґрунтованість обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для їх запобігання.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, отже на теперішній час існують передбачені кримінальним процесуальним законодавством обставини, які вказують на необхідність задоволення клопотання.
Згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміру застави суд не знаходить.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-198, 309, 395 КПК України, -
Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 строком на 60 (шістдесят) днів, взявши ОСОБА_6 під варту в залі суду.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 15:10 години 07.08.2018.
Строк дії ухвали до 15:10 години 05.10.2018.
Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав (ла): «_____» ____________ 2018 року _____________________________
(Підпис, ПІП)