Справа № 750/900/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/658/2018
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000138 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , розлучений, освіта середня-спеціальна, інвалід 3 групи, раніше судимий 21.11.2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України,

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.11.2017 року, й остаточно ОСОБА_8 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 572 грн. процесуальних витрат. Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 06 січня 2018 року, близько 13.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у салоні тролейбусу № 9, що рухався між зупинками «ТЦ Мегацентр» та «вул. Героїв Чорнобиля» у місті Чернігові, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з правої кишені пальто ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Lenovo» з карткою пам`яті KINGSTON MICRO-SD та сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл», чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 665 грн.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, просив змінити вирок місцевого суду та призначити йому остаточне покарання за ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням вимог ст.71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. В обґрунтування скарги зазначив, що призначене покарання є явно несправедливе внаслідок його суворості, так як він є інвалідом ІІІ групи, має ряд тяжких невиліковних хвороб. Вказав, що місцевим судом не було зазначено ще одну обставину, яка пом`якшує його покарання добровільне відшкодування потерпілій завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Проте, доводи апелянта про невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості, заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , місцевий суд врахував дані про його особу, який в скоєному щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується формально позитивно, майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована в повному обсязі, відсутність обставин, які обтяжують покарання; в той же час, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин в період іспитового строку; та дійшов висновку про необхідність призначити йому покарання саме у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Проте, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ОСОБА_8 є інвалідом ІІІ групи, та має ряд тяжких невиліковних захворювань, які колегія суддів визнає такими, що пом`якшують покарання, а тому вважає за можливе пом`якшити обвинуваченому покарання, призначивши його у розмірі ближчому до мінімального, встановленому санкцією частини 2 статті 185 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, та з урахуванням вимог ст.71 КК України, приєднати меншу частину невідбутого покарання.

На думку колегії суддів, саме таке покарання буде достатнім і необхідним для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відтак, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок місцевого суду зміні в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.11.2017 року й остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4