Справа №752/4094/18
Провадження по справі № 1-кс/752/3479/18
У Х В А Л А
Іменем України

26.04.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , та підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000235 подане в порядку глави 18 Кримінального процесуального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.
В обґрунтування вказаного клопотання, зазначено про те, що в провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП в м.Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0000235 від 05.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачено законом покарання у вигляді позбавлення волі строк від пяти до десяти років, з конфіскацією майна. Під час досудового розслідування при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста в цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які станом на момент звернення до слідчого судді з даним клопотанням не зменшились.
У зв`язку з винятковою складності даного провадження та великим обсягом процесуальних, слідчих дій, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо.
У судовому засіданні прокурор Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні вирішення питагння про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладався на нарозсуд суду.
Заслухавши пояснення прокурора, з`ясувавши думку підозрюваного, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
В провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0000235 від 05.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
02.03.2018 року о 00 год. 02 хв. ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
02.03.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2018 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 00 год. 02 хв. 30.04.2018 року, з визначенням застави 50 розмірів прожиткоовго мінімуму для працездатних осіб, що становить 88 100 гривень.
Постановою першого заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 від 23 квітня 2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000235, продовжено до трьох місяців, а сааме до 02.06.2018 року.
Підозрюваний ОСОБА_4 отримав клопотання про продовження строку тримання під вартою та матеріали, якими воно обґрунтовується, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.
Клопотання прокурора обґрунтовується тим, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою закінчується 30.04.2018 року, однак, закінчити досудове розслідування у вказаний термін не видається можливим, у зв`язку з винятковою складності даного провадження та великим обсягом процесуальних, слідчих (розшукових) дій, оскільки не отримано висновки експерта НДЕКЦ МВС України, визнати доказами отриману інформацію від проведених негласних слідчих (розшукових) діц; підготувати та вручити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
При вирішенні даного клопотання слідчий суддя виходить з наступного.
Положеннями Кримінального процесуального кодексу України визначено, що про обґрунтованість підозри можуть свідчити оформленні належним чином протоколи слідчих (розшукових) дій, долучені до матеріалів кримінального провадження предмети та документи, які є речовими доказами, висновки експертів тощо.
Так, слідчим на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України в обґрунтування підозри ОСОБА_4 за ч. 2 ст.307 КК України надано слідчому судді наступні докази: копію протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 12.12.2017 р.; копію протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу від 22.12.2017 р.; копію висновку експерта № 11-2/268 від 31.01.2018 р.; копію висновку експерта № 11-2/292 від 01.02.2018 р.; копію висновку експерта № 11-2/271 від 08.02.2018 р.; копію протоколу обшукуу від 02.03.2018 р.
Крім того, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, які ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року наголошено на тому, що питання про арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Таким чином, приходжу до висновку, що зазначені у клопотанні слідчого обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
В силу положень ч. 3 ст. 199 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку тримання особи під вартою, обов`язковому доведенню у судовому засіданні прокурором підлягає наявність обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При застосуванні 03.03.2018 року до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 покладалось запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою.
Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом…(рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).
Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що встановленні при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 ризики не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим суддею враховуються дані, що характеризують особу підозрюваного, однак, наведене, на думку слідчого судді, не може свідчити на користь зменшення заявлених ризиків та недопущення інших способів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Оцінюючи в сукупності вказані вище обставини, які передбачають застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у судовому засіданні прокурором доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою, а також, те, що з урахуванням виняткової складності кримінального провадження та великим обсягом процесуальних, слідчих дій, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу неможливо, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню, як обґрунтоване.
Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 183 КПК України, відповідно до якої при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно визначати розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, характеру його вчинення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_4 інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати.
Станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 грн.
Визначаючи розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його вік, сімейний та майновий стан, розмір заподіяної шкоди, та приходить до висновку про визначення застави у розмірі 50 прожиткових мінімум для працездатних осіб, що складає 88 100 грн. (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень.
З урахуванням викладеного, керуючись вимогами ст. ст.177, 178, 182, 183, 184 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Біла Церква Київської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, строк тримання під вартою на 38 днів, а саме до 00 год. 20 хв. 02 червня 2018 року.
Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 88 100 грн. (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві ; МФО 820172
Банк: Державна казначейська служба України м. Київ; р/р 2089, призначення платежу застава, (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду).. від …(дата ухвали).. по справі № …., кримінальне провадження № …., внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу), згідно квитанції від …(дата та № квитанції).
Підозрюваний або заставодавець мають у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Після отримання і перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:
1. З`являтися до визначеної службової особи з установленою періодичністю;
2. Не відлучатися з населеного пункту у якому проживає без дозволу слідчого прокурора або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
4. Здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності), інші документи, які надають право для виїзду з України.
Строк дії покладених обов`язків рахувати два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Роз`яснити, що у відповідності до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 1 м. Києва.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя