Справа №295/8052/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ;

прокурора ОСОБА_4

розглянув скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову у погодженні клопотання про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на рішення прокурора про відмову у погодженні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Заявник зазначає, що кримінальне провадження відкрите за фактом службового підроблення за ч.1 ст. 366 КК України. Внаслідок протиправних дій, що виявились у підробці документів, набуто прав власності на земельну ділянку, яка неодноразово відчужувалась. Оскільки земельна ділянка є речовим доказом, з метою недопущення приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження такого доказу є необхідним вжиття заходів забезпечення у вигляді арешту. 07.05.2018 року заявником подане клопотання про ініціювання відповідної дії слідчим накладення арешту на земельну ділянку.

Прокурор при винесенні постанови від 11.06.2018 року про відмову у погодженні клопотання про арешт майна, на думку заявника, не взяв до уваги вимоги Закону, які встановлюють обставини накладення арешту на майно.

Заявник просить скасувати постанову від 11.06.2018 року про відмову у погодженні клопотання про накладення арешту, зобов`язати прокурора погодити клопотання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала з підстав, викладених у ній. Просила звернути увагу, що рішення судів у цивільних справах не стосується досудового розслідування в межах кримінального провадження.

Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги, зазначив, що підстави для накладення арешту на майно відсутні. Судами різних інстанцій підтверджено право третіх осіб на вільне володіння земельною ділянкою.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив.

Житомирський районним відділенням поліції Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000605 від 15.05.2013 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України по факту підроблення державного акту приватної власності на земельну ділянку.

Слідчому у даному кримінальному провадженні подане клопотання про ініціювання арешту на майно земельну ділянку.

На підставі вказаного клопотання 11.06.2018 року слідчим направлено на погодження клопотання про арешт земельної ділянки.

Постановою прокурора від 11.06.2018 року у погодженні клопотання відмовлено.

Згідно зі ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За положеннями ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав передбачати приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення земельної ділянки як можливого безпосереднього об`єкту посягань за діяннями кримінального правопорушення, або відчуження у вигляді безповоротної втрати такого об`єкта.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлено.

Крім того, слідчий суддя погоджується з висновком прокурора про відсутність підстав у накладенні арешту з метою забезпечення можливої конфіскації, оскільки санкцією ч.1 ст. 366 КК України не передбачено покарання у виді конфіскації майна.

За таких обставин, подана скарга не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: