Справа № 308/4409/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження №11-сс/777/252/18 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2018.
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу увигляді тримання під вартою строком до 22.06.2018 та визначено заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 грн. щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге Іршавського району Закарпатської області, українця, громадянина України, фактично мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Із клопотання та матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 будучи раніше судимим, 22.03.2018, в період з 10 год. 55 хв. по 11 год. 05 хв., зайшов до приміщення адміністративної будівлі, з метою працевлаштування, після чого шляхом відкриття дверей службового кабінету «Табельник» станції Ужгород, розташованої в м. Ужгороді по вул.. Станційній, 11, зайшов в кабінет, де у останнього виник умисел на вчинення крадіжки. Діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, скориставшись відсутністю очевидців, таємно викрав із шафи жіночу сумку чорного кольору, всередині якої знаходились ключі, гаманець, які не становлять матеріальної цінності для потерпілої, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 400 грн., банківські картки, що належали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_9 , картка платника податку на ім`я ОСОБА_9 , чим завдав потерпілій збитку на суму 400 грн..
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, маючи єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами, в період часу з 11 год. 22 хв. по 11 год. 24 хв. 23.03.2018, знаходячись в м. Ужгороді по вул. Перемоги, 35, у приміщенні торговельного супермаркету «Вопак», використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат), ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної картки АТ «Ощадбанк», належної ОСОБА_9 , яку він викрав із сумки потерпілої, зняв з поточного рахунку грошові кошти в сумі 1 000 грн., чим спричинив матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму.

-2-
Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст..12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та за який передбачене покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, раніше судимий, є обвинуваченим в кримінальних провадженнях від 05.10.2016 та від 31.01.2018, відсутність міцних соціальних зв`язків, поганий матеріальний стан, відсутність сім`ї та постійного місця роботи. Зазначені обставини у своїй сукупності, на думку суду дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може продовжити свою злочинну діяльність. Крім того, матеріали клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить змінити запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт. Вказує на те, що на умовляння прокурора написав щиросердечне зізнання, після чого його відвезли до поліції, де отримав підозру у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Крім того, вказує, що з лютого по квітень 2018 він перебував під домашнім арештом, який не порушував, не впливав на свідків та потерпілих. Визнає, що вчинив знову крадіжку із кабінету приміщення станції Ужгород, де хотів працевлаштуватись на роботу, про що сильно шкодує. Вважає, що слідчий та прокурор не дотрималися свого слова, скориставшись його зізнанням застосували до нього найсуворіший запобіжний захід.
Заслухавши доповідь головуючого - судді, пояснення захисники адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, про законність ухвали слідчого судді та безпідставність апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає до задоволення з таких підстав.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею взято до уваги те, що в провадженні СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2018 за №0000992. 26.04.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.185 КК України, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості.

З ухвали слідчого судді також вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, доводи прокурора, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин

-3-

кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється. Положеннями п.5 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, дані про особу підозрюваного, який раніше вже притягався до кримінальної відповідальності, постійного місця роботи немає, не одружений, майновий стан незадовільний і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

Урахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі й ті, на які послався в апеляційній скарзі підозрюваний, наявність передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя підставно задовольнив клопотання слідчого, із наведенням в ухвалі докладних обґрунтувань такого рішення.

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, в сукупності з даними про особу підозрюваного, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу. При обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначив і розмір застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 грн. який, у випадку її внесення, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним у ст.177 КПК України.

З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, колегія суддів також обґрунтованим уважає й висновок слідчого судді про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, при цьому також обгрунтовано враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може продовжити свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобіганню зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_6 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

-4-

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії досудового розслідування ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому не є доводами, що дають підстави змінити чи скасувати судове рішення.

Колегія суддів вважає несвоєчасними доводи підозрюваного щодо незаконності, на його думку дій органів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зокрема умовляння визнати вину, тощо, оскільки на цій стадії судового розгляду суд не вправі давати таким доказам оцінку.

Отже, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Інші наведені в апеляційній скарзі підозрюваним ОСОБА_6 доводи, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2018, якою щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави в сумі 35 240 грн. без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: