Справа №587/585/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/435/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 587/585/17, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 13 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок суду, згідно якої обвинувачений просить судове рішення змінити, призначивши більш м`яке покарання за вчинені кримінальні правопорушення, у виді арешту.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 2 роки обмеження волі, за ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 3 роки обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_7 в доход держави 967 грн. 56 коп. витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи та судово-автотоварознавчої експертизи.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 вважає призначене покарання надто суворим.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 23 липня 2016 року близько 13 год. 00 хв., реалізовуючи умисел на вчинення крадіжки, через ворота проник на територію господарства, за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою металевого прута зірвав навісний замок на середніх дверях господарчої будівлі та проник всередину, звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_9 , заподіявши останньому матеріальних збитків на суму 2489 грн.

30 листопада 2016 року ОСОБА_7 знаходячи у себе вдома, попросив у ОСОБА_10 , який прибув до нього, проїхатися на мотоциклі марки "Sparh SP-22", на що останній погодився. Під час здійснення руху, ОСОБА_7 не справився з керуванням мотоцикла та впав, чим привів транспортний засіб в неробочий стан. З метою здійснення ремонту, ОСОБА_10 передав мотоцикл ОСОБА_7 , який реалізовуючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, перестав відповідати на телефонні дзвінки потерпілого, та продав мотоцикл іншій особі, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 17 953 грн. 63 коп.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, який вважає вирок суду законним, обґрунтованим та вмотивованим, обвинуваченого на підтримку поданої ним апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України кваліфіковані вірно.

Відповідає вимогам ст.ст. 65, 69, 70 КК України і призначене ОСОБА_7 покарання, яке обране з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, раніше не судимий, наявності обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 , відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілого ОСОБА_10 , який просив суд суворо не карати обвинуваченого.

Отже суд, призначаючи покарання, врахував обставини, що пом`якшують покарання, дійшов висновку, з огляду на такі обставини, про можливість призначення покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, застосувавши вимоги ст. 69 КК України.

Однак, призначене покарання, згідно з положеннями ст. 50 КК України, має бути необхідним та достатнім для забезпечення його мети виправленню засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

На думку колегії суддів, вимоги обвинуваченого є безпідставними, оскільки саме призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 є необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційні вимоги обвинуваченого задоволенню не підлягають.

На підставі вкладеного та керуючись ст.ст. 376, 403, 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 13 лютого 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5