Справа № 461/1466/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/340/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14.03.2018р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника сектору з питань пробації ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 08.08.2016р. ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.368 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 22 100 гривень з позбавленням права займати адміністративні посади в державних і комунальних закладах охорони здоров`я та два роки.
Вирок набрав законної сили 08.09.2016 р.
Початок строку 08.09.2016р.
Кінець строку 08.09.2018р.
Начальник Галицького районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_9 за погодженням із Головою спостережної комісії Галицької районної адміністрації м. Львова ОСОБА_10 звернулася до Галицького районного суду м. Львова із поданням про умовно дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 .
Подання мотивоване тим, що засуджений відбув 2/3 строку призначеного додаткового покарання, сплатив суму штрафу призначеного судом, як основне покарання. Повторного злочину не скоїв, до адміністративної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, не займає адміністративні посади в державних і комунальних закладах охорони здоров`я.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14.03.2018р. подання задоволено та звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 08.08.2016р. за ч.1 ст.368 КК України у виді позбавлення права займати адміністративні посади в державних і комунальних закладах охорони здоров`я строком на 2 роки.
Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 . В обґрунтування своїх вимог прокурор покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зазначає, що вирішуючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції не надав належної оцінки ставленню до праці та поведінки засудженого протягом терміну відбування покарання, а також не з`ясував ставлення засудженого до вчиненого злочину.

Вказує, що суд першої інстанції при прийнятті рішення врахував положення п.п.7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002р. Разом з тим, положення ч. 1 ст. 81 КК України, як і положення п. 7 вищенаведеної постанови, передбачають можливість застосування умовно-дострокового звільнення як до основного покарання, так і до додаткового покарання, при цьому зазначають чіткий перелік покарань при відбуванні яких до особи може бути застосовано таке умовно дострокове звільнення. При цьому, засуджений ОСОБА_7 відбув покарання у виді штрафу, яке не передбачає застосування умовно-дострокового звільнення, згідно із положеннями ч. 1 ст. 81 КК України.

Покликається на те, що суд першої інстанції безпідставно врахував формальну характеристику з місця проживання, які були долучені до матеріалів особової справи засудженого.

За таких обставин, вважає, що подання Галицького РС ЛМВ з питань пробації ЗМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_7 є необґрунтованим та безпідставним, а оскаржувана ухвала є незаконною з огляду на її невідповідність фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив таку задоволити, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який заперечив подану апеляційну скаргу, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, думку представник сектору з питань пробації ОСОБА_9 про обґрунтованістьподання Галицького РС ЛМВ з питань пробації ЗМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_7 , вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала суду відповідає даній нормі закону.
Як вбачається з матеріалів подання, вироком Франківського районного суду м. Львова від 08.08.2016р. ОСОБА_7 був засуджений за ч.1 ст.368 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 22100 гривень з позбавленням права займати адміністративні посади в державних і комунальних закладах охорони здоров`я на два роки.
Даний вирок набрав законної сили 08.09.2016р. Початок строку відбування покарання - 08.09.2016р. Кінець строку відбування - 08.09.2018р.
02.03.2018р. начальник Галицького районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_9 за погодженням із Головою спостережної комісії Галицької районної адміністрації м. Львова ОСОБА_10 звернулася до Галицького районного суду м. Львова із поданням про умовно дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Згідно ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002р. передбачено, що згідно з ч. 1 ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Згідно роз`яснень п.10. даної постанови коли питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання, суд може повністю або частково звільнити його від додаткового покарання після фактичного відбуття встановленої законом частини останнього та за наявності інших зазначених у законі умов.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч.1 ст.368 КК України. На день розгляду справи судом першої інстанції засуджений ОСОБА_7 відбув 1 рік 6 місяців 6 днів додаткового покарання. До закінчення відбуття строку покарання залишилося 5 місяців 24 дні. Отже, засуджений ОСОБА_7 відбув більше 2/3 додаткового покарання призначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 08.08.2016р.
При цьому, на переконання колегії суддів, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування додаткового покарання, суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що засуджений ОСОБА_7 , який відбув 2/3 строку призначеного додаткового покарання, сплатив суму штрафу призначеного судом, як основне покарання, за період відбуття покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, повторного злочину не скоїв, до адміністративної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, не займає адміністративні посади в державних і комунальних закладах охорони здоров`я.
За наявності наведених обставин, колегія суддів погоджуються з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного провадження, а тому колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Ухвала Галицького районного суду м. Львова від 14.03.2018р. про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженого ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, підстав для скасування такої не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14.03.2018р. про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженого ОСОБА_7 без змін.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4