Провадження № 1-кп/520/214/18
УХВАЛА

05.10.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0003285 від 07.08.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.345 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, оскільки строк дії попередньої ухвали суду про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 , оскільки щодо нього висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні двох умисних кримінальних правопорушень, максимальна санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до 10 років, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, оскільки він тікав від правоохоронців та був затриманий під час втечі, незаконно впливати на недопитаного свідка, показання якого щодо фактичних обставин справи має суттєве значення на фоні зміни показань потерпілим ОСОБА_6 , продовжити злочину діяльність, оскільки має попередню судимість, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки офіційно не працевлаштований і заробляє на прожиття у незаконний спосіб.
Захисник та обвинувачений заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою і заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або будь який інший вид, оскільки обвинувачений не має намірів порушувати процесуальні обов`язки, має постійне місце проживання і реєстрацію, двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем мешкання, а допитані в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 і свідок ОСОБА_7 дали покази на користь обвинуваченого.
Прокурор заперечив проти зміни запобіжного заходу, тому що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого і запобігання наявних ризиків.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором також доведена наявність обставин і даних про особу обвинуваченого, які в сукупності дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, відсутності в нього офіційного джерела прибутку, відсутність міцних соціальних зв`язків, житла та реєстрації в м.Одесі та Одеській області, враховуючи, що він намагався втекти від працівників кримінального розшуку та був затриманий під час переслідування, з огляду на попередні судимості, він може здійснити дії, спрямовані на переховування від суду, іншим чином перешкоджанню кримінальному провадженню, незаконно впливати на недопитаного свідка.
При цьому суд вважає, що до усунення суперечностей в показаннях потерпілого і свідків стосовно фактичних обставин інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, зміна запобіжного заходу на менш суворий вид може зашкодити встановленню важливих обставин справи через незаконний вплив обвинуваченого на цих свідків і потерпілого.
Слід також зазначити, що крім показань потерпілого ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , на які посилається сторона захисту, як на підставу для зміни запобіжного заходу, є інші докази, які свідчать не на користь обвинуваченого. Остаточну оцінку доказів суд надасть при ухвалені остаточного рішення у справі.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Гриненко проти України».
Тому, підстав для задоволення клопотання захисника і обвинуваченого на даний час не вбачається.
Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки один із злочинів, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк до двох місяців, тобто до 04.12.2018 року.
Відмовити в задоволені клопотання захисника і обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт або інший вид.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до КУ «Одеський ізолятор Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області» для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1