Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/1509/17
Номер провадження 1-кп/540/50/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка кримінальне провадження № 0000728 від 03.11.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого будівельником СТОВ «Світоч», не одруженого, не депутата, не військовозобов`язаного, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

01.11.2017 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 прийшов до домогосподарства ОСОБА_7 , що розташоване в АДРЕСА_1 , де побачив раніше йому знайомого ОСОБА_4 , з яким в останнього на протязі тривалого часу наявні неприязні відносини. При спілкуванні ОСОБА_6 з ОСОБА_4 , в чоловіків спочатку виник словесний конфлікт, який потім переріс у бійку, в ході якої ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли в результаті виниклого конфлікту, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, наніс ОСОБА_4 сім ударів кулаком правої руки по голові та гілкою від дерева два удари по лівій нозі, в результаті чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

За таких обставин, дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні даного злочину визнав частково та показав, що він проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 в її господарстві. 01.11.2017 року він приїхав з роботи та пішов до свого будинку, в цей час йому зателефонувала ОСОБА_7 і повідомила, що прийшов ОСОБА_8 , який перебуває в стані алкогольного сп`яніння та намагається затіяти сварку. Коли він прийшов до господарства ОСОБА_9 , побачив там ОСОБА_8 , який вибивав двері в будинок, вікна, він намагався його заспокоїти, але той не реагував. Розпочалася бійка, він наносив потерпілому удари руками. Ляпота пішов з двору, але знову повернувся з дрючком і між ними почалася бійка. Загалом він наніс потерпілому близько 10 ударів кулаком, в т.ч. і в голову, по тулубу, також дерев`яною палицею по нозі. Потім Ляпота зайшов в будинок і почав все громити, після чого вони з ОСОБА_7 пішли з двору та викликали поліцію. Також пояснив, що бійку почав потерпілий, який його спровокував та також наносив удари, а він захищав свою сім`ю.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість в скоєному злочині підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

витягом з кримінального провадження № 0000728 про внесення 03.11.2017 р. відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 01.11.2017 близько 18.00 год. на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , з правовою кваліфікацією ст. 125 ч. 2 КК України (а.с. 40).

Із заяви потерпілого від 03.11.2017 вбачається, що 01.11.17 близько 18:00 год. гр. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин наніс йому тілесні ушкодження у вигляді декількох ударів металевою трубою по голові (а.с. 92).

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим він перебуває в неприязних відносинах, оскільки раніше він проживав з свідком ОСОБА_7 , яка на даний час мешкає з ОСОБА_6 та який її ображає. ОСОБА_7 позичила в нього гроші та відмовлялася їх віддавати, а тому він приїхав до неї додому по кошти. Коли він приїхав, ОСОБА_9 заховалася в хаті та визвала ОСОБА_10 , який прибіг з металевим прутом та почав його бити по голові висках, та бив його навіть коли він упав та втратив свідомість. Він обвинуваченому ударів не наносив. Відірвав водяний кран в будинку ОСОБА_9 , оскільки він багато зробив в тому будинку, коли жив з Сидорук, був випивши. Також повідомив, що був притягнутий до адміністративної відповідальності за указані дії та сплатив штраф.

Згідно висновку експерта № 145 від 03.11.2017 р. на тілі ОСОБА_4 встановлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, трьох забитих ран в лобно-скроневій ділянці голови ліворуч, забитої рани в скронево-тім`яній ділянці голови праворуч, садна у зовнішнього краю правої надбрівної дуги, по садку в виличній ділянці ліворуч та на лівому крилі носа, синці побіля обох очей, по садну на зовнішній поверхні лівого стегна та лівого колінного суглоба, які утворилися від дії тупих предметів та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 96-97).

08.11.2017 р. в ході огляду встановлено, що місцем пригоди є господарство ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 (а.с. 99-100).

Свідок ОСОБА_7 показала, що в той день вона була вдома, подзвонив ОСОБА_4 і сказав що вона винна йому гроші, а коли приїхав, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав бити вікна, двері, перевернув мийку в будинку. Дитина позвонила ОСОБА_6 , а коли той прибіг, Ляпота кинувся битися до ОСОБА_10 , почалася бійка, вони билися в дворі, обличчя в Ляпоти було в крові, як вони билися, вона не бачила, але металевого прута в обвинуваченого не було, в обох були дерев`яні палиці, вона їх розборонила. Ляпота пішов, а коли повернувся, знову почав сварку, гнав її та дитину, вони визвали поліцію.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, а тому суд не вважає за можливе розглянути доводи потерпілого щодо нанесення йому ударів металевим прутом, оскільки це не вказано в обвинуваченні.

Також неспроможні доводи потерпілого про спричинення йому обвинуваченим більш тяжких тілесних ушкоджень, оскільки ступінь тяжкості тілесних ушкоджень встановлено висновком експерта.

Суд відкидає доводи захисту про невинуватість ОСОБА_6 та відсутності події злочину, оскільки останній в судовому засіданні не заперечував нанесення ударів указаної в обвинуваченні кількості та локалізації, а умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 стверджується значною кількістю ударів, нанесених обвинуваченим потерпілому та неприязні стосунки з потерпілим.

Щодо доводів захисту про перебування потерпілого на час події злочину в стані алкогольного сп`яніння, така обставина не може слугувати виправданням діям обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Суд не вбачає такої обставини, що пом`якшує покарання як щире каяття, оскільки обвинувачений, хоча вину і визнав частково та повідомив що кається, але як пояснив, уважає що потерпілий спровокував його вчинок, пробачення в нього не просив.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , в будинку покійного діда (а.с.109), де характеризується позитивно (а.с. 111), згідно довідки Карлівської ЦРЛ ОСОБА_6 на «Д» обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2003 року перебуває на «Д» обліку в лікаря психіатра (а.с.113), відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 535 від 28.11.2017 ОСОБА_6 на даний час будь-якими хронічними психічними захворюваннями не страждає, не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості/ олігофренія в легкому ступені дебільності, під дію ч. 2, ч. 3 ст. 19 та під дію ст. 20 КК України не підпадає і на даний час може предстати перед слідством та судом, на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 114-119), згідно ст.89 КК України раніше не судимий (а.с.112).

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, відношення до вчиненого злочину та його обставини, приймаючи до уваги досудову доповідь відносно обвинуваченого (а.с.50,51), за висновком якої виправлення ОСОБА_6 можливе без обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, думку потерпілого, який наполягає на призначенні покарання у виді обмеження волі, оскільки обвинувачений працює, приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді штрафу, призначене в межах санкції ст. 125 ч.2 КК України у середньому розмірі.

Речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1