Справа № 396/1585/18
Провадження № 1-кп/396/176/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.11.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець,офіційно не працюючий, розлучений, має повну загальну середню освіту, має на утриманні1 малолітню дитину, осіб похилого віку не має, раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням в інше приміщення за наступних обставин.
Судом встановлено, що 15.07.2018 близько 19.30 години, обвинувачений ОСОБА_3 прийшов до присадибної ділянки, яка веде до території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить потерпілій ОСОБА_6 .
Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1210,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинуваченому акті, а саме 15.07.2018 року в вечірній час прийшов до домоволодіння гр. ОСОБА_8 , де раніше тимчасово проживав, через присадибну ділянку пройшов до подвір`я, зайшов до господарського приміщення та викрав зерноподрібнювач, який лежав на столі. Виходячи з господарського приміщення його помітив син потерпілої - ОСОБА_9 , але він не звертаючи на нього уваги покинув території подвір`я, де на вулиці продав сусіду за 300 гривень, розпорядившись коштами на власний розсуд, а саме поїхав поїздом до м. Новомиргорода.
У вчиненому щиро розкаявся, просить вибачення та суд суворо не карати, дати можливість виправитися без ізоляції від суспільства.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, подавши письмову заяву про можливість розгляду кримінального провадження у її відсутність, претензій матеріального та морального характеру немає, збитки відшкодовано.
Враховуючи викладене, суд ухвалив за можливе розглянути кримінальне провадження без участі потерпілої.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, заяви потерпілої, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, крім його показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, зокрема, на підтвердження вини обвинувачених та сум завданої шкоди:
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі, відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого, який погодився дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, захисника, які не заперечували проти запропонованого прокурором порядку дослідження, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які підтверджують, зокрема, вартість викраденого та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки, показання останього повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винуватими у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України, так як своїми неправомірними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням в інше приміщення.
Згідно вимог ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, проживає за рахунок випадкових заоробітків, розлучений, раніше не судимий, до адмінвідповідальності не притягувався, у лікарів нарколога та психіатра на «Д» обліку не перебуває (а.п.55).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Згідно висновку Новоукраїнського РВ з питань пробації, щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , вважають, що вважають, що виправлення цієї особи можливе без позбавлення або обмеження волі. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. (а.п. 40).
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи встановлені обставини, оцінюючи докази провадження, наявність обставин, які пом`якшують покарання, характеризуючі дані та розмір заподіяної шкоди, суд прийшов до висновку та вважає, що обвинуваченому за доцільне призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах мінімальної межі санкції статті.
З урахуванням встановлених обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, та практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, а також врахувавши дані про особу винуватого і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку засудженого за період кримінально-процесуального провадження, чим фактично досягнута мета покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення, тобто, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалісті 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_3 буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зарахувати, у строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , строк попереднього ув`язнення в період з 25.07.2018 року.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироку законної сили:
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 143,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Суд вважає за необхідне, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 призначено покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК України, тому до набрання вироком суду законної сили, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження відповідно ухвали слідчого суді Новоукраїнського районного суду 25.07.2018 року у вигляді тримання під вартою, необхідно змінити на захід забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання, поклавши наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із м. Новомиргорода Кіровоградської області без дозволу суду, у випадку зміни місця проживання негайно повідомити суд.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, встановиши іспитовий строк тривалістю 1(один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 143 (сто сорок три) грн. 00 коп.
Зарахувати, у строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , строк попереднього ув`язнення в період з 25.07.2018 року по 06.11. 2018 року.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження обраний відповідно ухвали слідчого суді Новоукраїнського районного суду 25.07.2018 року у вигляді тримання під вартою, на захід забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком суду законної сили, поклавши наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із м. Новомиргород Кіровоградської області без дозволу суду, у випадку зміни місця проживання негайно повідомити суд.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.
Речові докази, після вступу вироку в законну силу:
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1