АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/742/18 Справа № 202/1974/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000194 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця у м. П`ятихатки Дніпропетровської області,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свої вимоги захисник мотивує тим, що підозра стосовно ОСОБА_7 є необґрунтованою і не підтверджується наданими до клопотання слідчого матеріалами, та вказує, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Захисник зазначає, що його підзахисний має цивільну дружину та малолітню доньку з якими разом проживає, характеризується позитивно, раніше не судимий.

Ухвалою слідчого судді застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 липня 2018 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України за фактом умисного вбивства, тобто заподіяні смерті двох і більше осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Крім того, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя зазначив про недоцільність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Також, керуючись п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та надані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000194 від 28 січня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України, за фактом того, що 27 січня 2018 року приблизно о 23 годині в с. Грушуватка, П`ятихатського району, по вул. Шевченко, поблизу ставка знаходився автомобіль, марки «ВАЗ 2101» д.н. НОМЕР_1 в салоні якого виявлено три трупа з явними ознаками насильницької смерті.(а.с.8)

29 травня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину. (а.с. 43-45)

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, встановив обгрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України, яка підтверджується наданими матеріалами, в тому числі протоколом допиту ОСОБА_10 , який пояснив, що підозрюваний наносив удари ножом потерпілим.

Також, обґрунтованими є висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я трьох осіб, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, не встановлено знаряддя вчинення злочину, офіційно не працює.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як вони не зможуть забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків. Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.

Стосовно доводів апеляційної скарги про характеризуючі дані ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що вони також не дають підстав для застосування іншого запобіжного заходу, за наявності обґрунтованої підозри та наявності ризиків.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 липня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4