ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1457/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ніжин, Чернігівської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину, 2014 р.н., зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- за ч. 4 ст. 407 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , проходячи військову службу за контрактом у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІV 24.03.1999, у період з 08.05.2018 року по 18.06.2018 року, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника (командира), без поважних на те причин в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , час проводив на власний розсуд, доки 18.06.2018 року усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової прокуратури Дарницького гарнізону ( АДРЕСА_3 ) і заявив про себе.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, підтвердив обставини, які викладені вище, пояснив, що він як військовослужбовець за контрактом, 08.05.2018 року після військової служби пішов додому і в зв`язку з тим, що хотів побути зі своїми рідними. Був відсутній у військовій частині з 08.05.2018 року по 18.06.2018 року. Просив суд не позбавляти його волі, враховуючи те, що він з"явався із зізнанням, щиро кається у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи призваним на військову службу за контрактом, як військовослужбовець самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто вчинив злочин, вчинений за ч. 4 ст. 407 КК України.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризується посередньо.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, визначених санкцією ч.4 ст. 407 КК України.

Водночас, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, який щиро кається у вчиненому, з`явився із зізнанням, має на утриманні малолітню дитину 2014 р.н., не судимий, суд вважає можливим у даному випадку на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по даній справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373-376 КПК України суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Згідно п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: