Справа №584/454/18
Провадження №1-кп/584/55/18
УХВАЛА

14 червня 2018 року Путивльський районний суд Сумської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

В провадженні Путивльського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України.

Представником потерпілого ОСОБА_5 було подано позовну заяву, в якій вона просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду у розмірі 1 590 грн.
14 червня 2018 року представником потерпілого директором ПП «Люкс» ОСОБА_5 подано позов в новій редакції, в якому просить стягнути з обвинуваченого на користь приватного підприємства «Люкс» майнову шкоду у розмірі 29 676 грн, втрачену вигоду 10 000 грн, моральну шкоду 10 000 грн.
Крім того, також просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно обвинуваченого.

Суд, заслухавши думку прокурора, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню зважаючи на таке.
Згідно з ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
З контексту ч.1 ст.170 КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч.ч.2,5 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, на яке накладено арешт;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;
4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Подане клопотання не містить будь-яких документів та доказів про склад майна обвинуваченого.
З огляду на викладене суд на даний час позбавлений змоги вирішити питання арешту, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 350 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.
Роз`яснити, що відповідно до ст.350 КПК України відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1