Справа № 333/2260/18
Провадження №1-кс/333/538/18
УХВАЛА
08 травня 2018 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей не має, не одружений, зареєстрований та фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 29.09.2005 року Запорізький р/с Запорізької області за ст. 291, ст.75 КК України від відбування покарання звільнити строком на 1 рік 6 місяців.
- 30.05.2006 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя постанову з виправним терміном відмінено та направлено в місця позбавлення волі строком на 2 роки.
- 27.01.2010 року Жовтневим р/с Запорізької області за ч.2 ст.309, ст.69 КК України , строк покарання позбавлення волі у вигляді на 3 роки з конфіскацією майна.
-02.08.2013 року Жовтневим р/с Запорізької області за ч.2 ст.309, ст.75,76 КК України, звільнити від покарання з іспитовим строком на 1 рік.
- 06.12.2013 року Жовтневим р/с Запорізької області за ч.І ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.307, ч.З ст.185, 4.2 ст.186, 4.2 ст.309, ст.69, ч.І ст.70 КК України, строк покарання позбавлення волі у вигляді на 4 роки 5 місяців. На підставі ч.4 ст. 70, ст.71 КК України частково приєднано до вироку Жовтневого р/с м. Запоріжжя від 02.08.2013 року та визначено строк покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
-09.01.2014 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263, ч.4 ст.70 КК України строк покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України приєднано до вироку Жовтневого р/с м. Запоріжжя від 06.12.2013 року та визначено строк покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 07.03.2008 р.;
- 31.03.2018 року направлено обвинувальний акт до Ленінського р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України,
- 31.03.2018 року направлено обвинувальний акт до Жовтневого р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ст.185 КК України.,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, -
Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.
ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину проти власності, судимість за яке у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно скоїв корисливий злочин за наступних обставин:
Після чого ОСОБА_5 достовірно знаючи про те, що він передав рюкзак та в якому знаходяться вищевказані речі, які він з ОСОБА_7 обрав за об`єкт вчинення злочину, через віконний отвір разом з ОСОБА_7 покинули будинок, де на території вказаного подвір`я, були затримані працівниками поліції, тим самим виконали усі дії які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено за обставин, що не залежали від їх волі.
У результаті злочинних дій потерпілому ОСОБА_8 , було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 9,900 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: закінчений замах на викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
06 травня 2018 року о 22.30 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
07 травня 2018 року ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України.
Слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за наступних підстав:
1. ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України також відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років.
2. Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, направленого на замах на таємне викрадення чужого майна, що підтверджується: показами потерпілого та свідків, речовим доказом та іншими матеріалами кримінального провадження.
3. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки може без перешкод залишити теперішнє місце проживання, враховуючи також той факт, що він не має стійких зв`язків.
4. Підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, іншого джерела доходів не мав та не буде мати, що свідчить про те, що перебуваючи на волі останній продовжить свою злочинну діяльність. На даний момент гр. ОСОБА_5 перевіряється на причетність до ряду аналогічних крадіжок.
5. Таким чином, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.
6. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримала клопотання у повному обсязі та послалася на обставини, які у ньому були викладені, стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, також зазначив, що існують підтверджені належним чином передбачені ст. 177 КПК України ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не має наміру переховуватись від слідства та суду.
Захисник підозрюваного заперечував відносно задоволення даного клопотання, та просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний постійно мешкає за зареєстрованою адресою.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, потерпілої, доводи слідчого та прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного клопотання з наступних підстав.
Згідно з протоколом про затримання особи, 06 травня 2018 року о 22.30 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
07.05.2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України.
Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень. Підозрюваний ОСОБА_5 отримав копію даного клопотання 08.05.2018 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 криминального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, на думку слідчого судді, підтверджується матеріалами справи.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років, не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, не одружений, дітей на утриманні не має, фактично мешкає місцем реєстрації, раніше судимий.
Оцінивши вищенаведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється .
Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання тієї обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам передбаченими пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього даний запобіжний захід.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням вимог п.16 ч. 1 ст. 3 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік», ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 52 860 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 , покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися із Запорізької області без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч. 9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з 06.05.2018 року з 22 год. 30 хв.
ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 30-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52 860 грн.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
Ухвала діє 60 (шістдесят) діб до 05.07.2018 року, включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1