ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/4705/18
Провадження № 1-кс/201/3603/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00000319, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що автомобіль «ФОРД КУГА» білого кольору VIN- НОМЕР_1 д/н НОМЕР_2 , є особистим майном ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 не є членом його родини, не має жодних прав щодо володіння та розпорядження таким майном. Зазначає, що саме по собі накладення арешту на майно ОСОБА_4 , які було вилучено під час обшуку за місцем її проживання, є таким, що не відповідає критеріям доцільності, а тому враховуючи відсутність переконань поза розумним сумнівом, є таким, застосування у якому відпала будь-яка потреба.

Просить клопотання задовольнити, скасувати арешт майна автомобіля «ФОРД КУГА» білого кольору VIN- НОМЕР_1 д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_6 у справі № 201/3328/18 (провадження № 1-кс/201/2944/2018) від 07 квітня 2018 року; зобов`язати слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 00000319 повернути ОСОБА_4 автомобіль ФОРД КУГА» білого кольору VIN- НОМЕР_1 д/н НОМЕР_2 , арешт на який було накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_6 у справі № 201/3328/18 (провадження № 1-кс/201/2944/2018) від 07 квітня 2018 року.

В судове засідання заявник не з`явився, про розгляд скарги, повідомлений належним чином, адвокат ОСОБА_3 подав до суду клопотання в якій просить скаргу розглянути без їхньої участі. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить скаргу розглядати без його участі, та заперечує проти її задоволення, оскільки зазначений автомобіль постановую від 16 квітня 2018 року було визнано речовим доказом, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (під головуванням слідчого судді ОСОБА_6 ) від 07.04.2017р. у справі № 201/3328/18 (провадження № 1-кс/201/2944/2018) клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 про арешт майна було задоволено, та накладено арешт на майно, яке було знаряжжям вчинення злочину а саме автомобіль ФОРД КУГА» білого кольору VIN- НОМЕР_1 д/н НОМЕР_2 дата першої реєстрації 21.10.2017 року, який на праві власності належить ОСОБА_4 .

Приймаючи таке рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя виходив з того, що арешт накладається на майно підозрюваного або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України, а дані викладені в матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, відшкодування завданих збитків, захисту інтересів держави, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту, оскільки встановлена сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане рухоме майно може підлягати конфіскації або забезпечення можливого цивільного позову в майбутньому.

Крім того, згідно надано прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону ОСОБА_7 копії постанови від 16 квітня 2018 року, з якої вбачається, що рухоме майно, на яке накладено арешт, визнано речовим доказами у кримінальному провадженні №0000319, оскільки вказаний транспортний засіб «ФОРД КУГА», використовувався як знаряддя вчинення злочину для транспортування наркотичних засобів, бойових припасів та вибухових речовин, а тому містить інформацію (відомості), які мають значення для провадження і можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні. Вищевказаний речовий доказ зберігати на штрафному майданчику військової служби правопорядку ЗСУ.

Наразі триває досудове слідство у кримінальному провадженні №0000319.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що доводи заявника щодо необхідності дотримання балансу інтересів сторін при проведенні досудового слідства безумовно заслуговують на увагу, особливо в контексті вимог ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Водночас, за змістом цієї ж норми згаданого «Протоколу №1», …проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За таких умов аналізу має бути піддано обґрунтованість необхідності та ступень втручання у володіння майном заявника з боку держави в особі слідчих органів, які ініціювали в суді його арешт.

В даному випадку доводи прокурора щодо необхідності подальшого утримання зазначеного майна під арештом, превалюють над доводами заявника щодо необхідності скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження. Таким чином, у задоволенні клопотання про скасування арешту рухомого майна слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-174, 333,350, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00000319 - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1