Єдиний унікальний номер 234/8488/18 Номер провадження 11-сс/775/242/2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2018р. колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників апелянта ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
Зазначене судове рішення слідчий суддя обґрунтовує тим, що є достатні підстави вважати, що земельні ділянки чи права на них можуть бути відчужені, тому є факт запланованого на 13.06.2018р. аукціону з продажу права оренди на них, що свідчить про активні дії розпорядника - Лиманської міської ради Донецької області, а отже відповідно до ст.98 КПК України вказані земельні ділянки є речовими доказами у кримінальному провадженні, та з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.
На зазначену ухвалу слідчого судді Виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області подано апеляційну скаргу, в якій він:
- зазначив, що слідчий суддя в ухвалі жодним чином не проаналізував підстав арешту майна, його завдань та наслідків, обмежившись лише посиланням на норму КПК України, що є на їх думку, порушенням процесуальних норм та прав власності гарантованих законом;
-вважає, що слідчий суддя не врахував, що земельні ділянки не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містять на собі його слідів та інших відомостей, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є предметом можливих кримінально- протиправних дій;
- вказує, що слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого припинив дискреційні повноваження Лиманської міської ради Донецької області, які полягали у розпорядженні землями комунальної власності Лиманської об`єднаної територіальної громади у виді проведення аукціону з продажу права оренду земельних ділянок комунальної власності, що призвело до порушення прав Лиманської міської ради Донецької області та учасників аукціону;
- вважає, що вказані вище земельні ділянки безпідставно визнані речовими доказами, оскільки вони є майном, право власності на яке набуто Лиманською міською радою законним шляхом, і які використовуються для потреб Лиманської об`єднаної територіальної громади; не оцінено розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що на думку ради, свідчить про необґрунтованість накладення арешту;
- вказує на те, що слідчим суддею застосований запобіжний захід у виді арешту майна до особи, яка не має в рамках зазначеного кримінального провадження жодного з процесуальних статусів, визначених ч.1 ст. 170 КПК України;
-зазначає, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що згідно витягу ЄРДР зазначено «19.04.2018р. посадові особи Лиманської міської ради Донецької області, зловживаючи своїм службовим становищем прийняли рішення …», проте міська рада наголошує на тому, що земельні ділянки, на які накладено арешт належать на праві комунальної власності Лиманській міській раді Донецької області, та не всі депутати, які голосували за вказане вище рішення, є її посадовими особами, також, як і майно, на яке накладено арешт не є власністю цих депутатів;
- прохає скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити та повернути арештоване майно.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника Лиманської міської ради Донецької області, який заявив, що їх представник не повідомлявся про розгляд клопотання слідчого про арешт майна та не був присутнім при його розгляді у суді першої інстанції, наполягав на задоволенні його апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, прохав залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги Лиманської міської ради Донецької області за таких підстав.
Підставою вважати, що земельні ділянки чи права на них можуть бути відчужені є факт запланованого на 13.06.2018 року аукціону з продажу права оренди на них, що свідчить про активні дії розпорядника Лиманської міської ради на розпорядження ними, що підтверджується даними офіційного сайту Держгеокадастру України.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, на думку колегії суддів, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, тому необхідність накладення арешту на вказані земельні ділянки як захід забезпечення кримінального провадження є обґрунтованою та доцільною, а також дійшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність накладення арешту на зазначені земельні ділянки, то вони не заслуговують на увагу, оскільки, у вказаному кримінальному провадженні, зазначені земельні ділянки визнано речовим доказом, необхідність досудового розслідування виправдовують таке обмеження шляхом тимчасового позбавлення права на їх відчуження та розпорядження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження вищевказаних земельних ділянок, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.
Доводи апеляційної скарги апелянта на безпідставність обмеження права власності та неспіврозмірність такого обмеження із завданнями кримінального судочинства є непереконливими та не можуть у даному випадку вважатися обґрунтованими підставами для відмови слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту на вказані земельні ділянки.
Посилання апелянта на те, що Лиманська міська рада Донецької області не була повідомлена про розгляд клопотання слідчого про арешт майна та її представник не був присутнім при його розгляді у суді першої інстанції, не є слушними, оскільки клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядалось без повідомлення власника майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, та слідчий суддя законно, обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку, про арешт вказаних вище земельних ділянок з метою можливості використання їх як доказу у кримінальному провадженні, запобігання ризикам його приховування, відчуження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України,
У Х В А Л И Л А:
Відповідно до ч.4 ст.424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Судді: