Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-5777ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 31 березня 2016 року щодо нього,
в с т а н о в и в:
вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 31 березня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК та відповідно до статей 70, 71 цього Кодексу призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців. На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2016 року по 31 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирішено питання щодо цивільного позову, судових витрат і речових доказів.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 05 липня 2016 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни, а апеляційні скарги прокурора, захисника і обвинуваченого без задоволення. На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_4 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 01 квітня 2016 року по

05 липня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 лютого 2017 року залишено без зміни вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 31 березня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 05 липня 2016 року, а касаційну скаргу з доповненням засудженого без задоволення.
05 березня 2018 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції з клопотаннями, які за змістом є касаційними скаргами на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 31 березня 2016 року.
Заслухавши доповідь судді та ознайомившись із копіями наданих судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про таке.
У ст. 424 КПК визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій після їх перегляду касаційним судом не входять до цього переліку, тобто чинним кримінальним процесуальним законом їх повторна перевірка в порядку глави 32 КПК не передбачена.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Засуджений ОСОБА_4 оскаржує до касаційного суду вирок суду першої інстанції, який був предметом перегляду суду касаційної інстанції у порядку глави 32 КПК, тобто на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, а тому у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 31 березня 2016 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3