Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/260/18 Головуючий у суді І-ї інстанції
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2018 року м. Кропивницький
Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4 ,
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 червня 2018 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, безробітного, не одруженого, без утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до положень ст. 89 КК України не судимого,
відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 пред`явлено підозру за ч. 1 ст. 187 КК України: вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій).
Обставини кримінального правопорушення підозру у якому оголошено ОСОБА_8 , як їх встановлено досудовим розслідуванням, наступні.

ОСОБА_8 маючи умисел, на заволодіння чужим майном з застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з метою заволодіння майна наніс тілесні ушкодження руками та ногами ОСОБА_9 у вигляді синців, саден обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №105 від 22 березня 2018 року могли виникнути від не менше ніж 2-разової дії тупих твердих предметів (предмету), самі по собі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як викликаючи скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб. Після цього, ОСОБА_8 , заволодівши телевізором марки «Sharp LC 26D44E-BK», діагональ 26 дюймів, який знаходився у залі вищевказаної квартири та флаконом парфумів марки «YVES de Sistelle» «DORIANE», виробництво Франція об`ємом 100 мл з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши цим самим потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду.
Ухвалою слідчого судді постановлено відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8
Мотивами постановленого судового рішення є відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 187 КК України.
Ухвалу слідчого судді оскаржено в апеляційному порядку прокурором у кримінальному провадженні, який в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 терміном на 60 днів задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог наводить наступні доводи.
Ухвала слідчого судді, на переконання прокурора, є незаконною та необґрунтованою через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону полягає в тому, що слідчий суддя безпідставно послався на ч. ч. 1, 2 ст. 194 КГІК України щодо необґрунтованості підозри у зв`язку з невірною кваліфікацією кримінального правопорушення.

Твердження слідчого судді та захисника про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного не повинні впливати в даному випадку на обґрунтованість підозри, а повинні оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження під час судового розгляду по суті.

Невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження полягає в тому, що слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, не дав належної оцінки матеріалам, якими обґрунтовувалося клопотання.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 терміном на 60 днів задовольнити, думку адвоката, котрий заперечив задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, просив оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано порядок обрання запобіжного заходу.

Зокрема, частиною 1 вказаної норми закону встановлено: 1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, як вимагається ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Як убачається з матеріалів клопотання, 23 березня 2018 року старшим слідчим СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 ОСОБА_8 пред`явлено підозру за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто, у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій).
Відповідно до наявного в матеріалах клопотання висновку експерта № 105 від 22 березня 2018 року у потерпілої ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як викликаючи скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб.
Згідно із п. п. 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06 листопада 2009 року: розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.
Як встановлено п.п. 2.3.3., 2.3.4., 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Під незначною стійкою втратою працездатності належить розуміти втрату загальної працездатності до 10%. Легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів.
У конкретному випадку експертом не встановлено у потерпілої ОСОБА_9 наявності легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.
За таких обставин є правильним висновок слідчого судді про те, що надані прокурором та слідчим докази не свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Тобто, досудовим розслідуванням не доведено, що підозра ОСОБА_8 , є обґрунтованою, а тому, у такому випадку, є слушними також і висновки слідчого судді про відсутність підстав для задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Відтак, з огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 червня 2018 року, якою стосовно ОСОБА_8 відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3