Справа № 522/7839/18
Провадження по справі № 1-кс/522/8467/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту на майно, яке було вилучено 04.05.2018 в ході затримання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме:

свидетельство АВ 0248461 на 1 арк.;

свидетельство АВ 0469106 на 1 арк.;

свидетельство АВ 0196571 на1 арк.;

документ іноземною мовою М0582423 в 1 примірнику на 32 стр.;

мореходная книжка МК 0293863 в 1 примірнику на 31 стр.;

удостоверения личности моряка 0362451 в 1 примірнику на 1 арк.

паспорт Российская Федерация Р НОМЕР_1 в 1 примірнику на 46 стр.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Військовою прокуратурою Одеського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001001, внесеного 11 березня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст.408 КК України за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_6 проходячи військову службу на посаді рульовий-сигнальник ланки навчальних плавзасобів Академії Військово-Морських Сил ім. 11.П.С. Нахімова, яка до 12.05.2014 дислокувалась за адресою: України, АР Крим, м. Севастополь, вул. Дибенко, 1, а у подальшому за адресою, а саме: АДРЕСА_1 ,(наразі місце дислокації АДРЕСА_2 ) 13 травня 2014 року вчинив дезертирство, тобто, не з`явився вчасно до нового місця служби - факультету військово-морських сил Одеської національної морської академії, з метою ухилитися від виконання обов`язків з військової служби.

4 травня 2018 року співробітниками військової прокуратури Одеського гарнізону у порядку передбаченою ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затримано, в ході затримання було вилучено наступні документи, які складені на російській мові та на англійській:

свидетельство АВ 0248461 на 1 арк.;

свидетельство АВ 0469106 на 1 арк.;

свидетельство АВ 0196571 наї арк.;

документ іноземною мовою М0582423 в 1 примірнику на 32 стр.;

мореходная книжка МК 0293863 в 1 примірнику на 31 стр.;

удостоверения личности моряка 0362451 в 1 примірнику на 1 арк.

паспорт Российская Федерация Р НОМЕР_1 в 1 примірнику на 46 стр.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання слідчого майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти накладення арешту в частині паспорта Російської Федерації, так як паспорт є власністю іншої держави, суд зобов`язаний здати паспорт на зберігання органу досудового слідства.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши прокурора, адвоката, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вилучені предмети та документи, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно до ч. 7 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно до п.2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з цим паспорт громадянина згідно ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу, підозрюваний повинен здати його відповідним органам державної влади України у разі внесення застави, тому слідчий суддя не вважає за необхідне накладати на нього арешт.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження документів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вилученого майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 04.05.2018 в ході затримання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме:

свидетельство АВ 0248461 на 1 арк.;

свидетельство АВ 0469106 на 1 арк.;

свидетельство АВ 0196571 на1 арк.;

документ іноземною мовою М0582423 в 1 примірнику на 32 стр.;

мореходная книжка МК 0293863 в 1 примірнику на 31 стр.;

удостоверения личности моряка 0362451 в 1 примірнику на 1 арк.

Виконання ухвали покласти на слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 .

В іншій частині клопотання - відмовити, з підстав, наведених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

05.05.2018