АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

15 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002788 від 08.10.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України, було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на об`єкти нерухомого та рухомого майна, які на праві приватної власності належать підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , а саме:
1. квартиру АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 05.01.2012 р., виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради;
2. автомобіль марки AUDI A6, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Заборонено розпорядження вказаними об`єктами нерухомого та рухомого майна та зупинено будь-які операції з ним.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню, оскільки наявні, передбачені ст. 170 КПК України підстави для арешту майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді місцевого суду, адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу та доповнення до неї в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про вжиття запобіжних заходів кримінального провадження шляхом арешту майна гр. ОСОБА_6 - відмовити повністю.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що судом не було взято до уваги те, що все арештоване майно було придбано під час шлюбу, а тому є спільним сумісним майном подружжя.

Звертає увагу на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 є необґрунтованим, безпідставним та незаконним, оскільки ОСОБА_6 не визнає вини щодо підозри у злочинах і не має жодного відношення до інкримінованих дій.

Вважає, що транспортний засіб ОСОБА_6 вилучено незаконно, оскільки ухвала не містить заборони використання даним майном.

В підсумку зазначає, що у зв`язку з тим, що клопотання розглядалось за відсутності власника майна, а про існування ухвали стороні захисту стало відомо лише 29.03.2018 року, вважає строк пропущеним з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, при цьому апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 05.03.2018 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002788 від 08.10.2016 за підозрою ряду службових осіб ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», 100% акцій якого внесено до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця», службових осіб ПАТ «Укрзалізниця», зокрема за підозрою в.о. заступника голови правління з маркетингу та збуту ПрАТ «ДТРЗ» ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України та за іншими фактами вчинення службовими особами ПАТ «Укрзалізниця», ПрАТ «ДТРЗ» і ряду комерційних структур злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України.

Крім іншого, під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 обіймаючи посаду в.о. заступника голови правління з маркетингу та збуту ПрАТ «ДТРЗ», реалізовуючи спільний злочинний умисел направлений на розтрату майна ПАТ «Укрзалізниця», ПрАТ «ДТРЗ», з подальшим його заволодінням, діючи умисно, за попередньою змовою із іншими службовими особами ПрАТ «ДТРЗ», службовими особами ПАТ «Укрзалізниця», його регіональної філії «Південна залізниця», особи яких встановлюються, перебуваючи у грудні 2016 року протягом робочого часу у м. Дніпро (раніше - м. Дніпропетровськ) за адресою місця знаходження ПрАТ «ДТРЗ»: вул. Краснозаводська, 7 (на цей час - вул. Академіка Белелюбського, 7), точна дата, час та місце встановлюються, використовуючи злочинне погодження інших керівників ПрАТ «ДТРЗ», достовірно знаючи, що ПрАТ «ДТРЗ» жодних робіт з модернізації (ремонту) дизелів М 756 за №№ 9511-8345, 0511-6901, 1212-4375, 9106-4653 та інших відповідно до договору від 25.10.2016 № П/НРП-161571/НЮ, укладеного між регіональною філією «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» - замовник та ПрАТ «ДТРЗ» - виконавець, і додаткової угоди до нього від 27.12.2016 № 1, на модернізацію лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу - 13 дизельних двигунів М 756 у відповідності до вимог Правил капітального ремонту КР-1, КР-2 дизель-поїздів ДР1 в/і на загальну суму 28 579 000 грн., не проводилось, зловживаючи своїм службовим становищем, склав та видав, шляхом підписання, від імені ПрАТ «ДТРЗ» акт від 30.12.2016 приймання наданих послуг між ПрАТ «ДТРЗ» та виробничим підрозділом «Моторвагонне депо Полтава» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до якого, згідно з договором від 25.10.2016 № П/НРП-161571/НЮ ПрАТ «ДТРЗ» здало, а «Моторвагонне депо Полтава» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» прийняло з модернізації дизелі М756 в кількості 13 одиниць, в тому числі за №№ 9511-8345, 0511-6901, 1212-4375, 9106-4653.

01.03.2018 року складено та фактично вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України є особливо тяжким злочином та санкцією ч. 5 ст. 191 КК України, передбачено конфіскацію майна.

Згідно з інформацією отриманою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за підозрюваним ОСОБА_6 зареєстровано право власності на наступне нерухоме майно:
- квартиру АДРЕСА_1 - на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 05.01.2012 виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради.

Крім того, згідно з інформацією з реєстраційної картки транспортних засобів за підозрюваним ОСОБА_6 зареєстровано право власності на наступне рухоме майно:
- автомобіль марки AUDI A6, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

05.03.2018 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомого та рухомого майна, які на праві приватної власності належать підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , а саме:

1. квартиру АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 05.01.2012 р., виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради;
2. автомобіль марки AUDI A6, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

05.03.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0002788 від 08.10.2016 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про необхідність накласти арешт на майно.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують про вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, даних про належність майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено правову підставу арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів.

Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002788 від 08.10.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України, якою було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на об`єкти нерухомого та рухомого майна, які на праві приватної власності належать підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , а саме:
1. квартиру АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 05.01.2012 р., виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради;
2. автомобіль марки AUDI A6, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , заборонивши розпорядження вказаними об`єктами нерухомого та рухомого майна та зупинено будь-які операції з ним залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 и б а к