Справа №718/1102/18
Провадження №1-кс/718/186/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

15.05.2018 року
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю: заявника - ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кіцмань справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову прокурора від 05.05.2018 року про відмову у задоволення клопотанні від 03.05.2018 року у кримінальному провадженні № 0000204 від 17.10.2016 року , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду з даною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.05.2018 року у кримінальному провадженні № 0000204 від 17.10.2016 року нею було подано клопотання про доручення доказів та про повідомлення приватному нотаріусу ОСОБА_5 про підозру. У задоволенні клопотання постановою прокурора від 05.05.2018 року відмовлено. Вважає таку постанову незаконною та просить скасувати, оскільки у внесених до ЄРДР відомостях не зазначено правової кваліфікації злочинів за ч.2 ст.24, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.366 КК України, не викладено обставин стосовно наявних трьох примірників договору дарування від 23.06.2000 року, про виготовлення приватним нотаріусом ОСОБА_5 підробленого третього примірника договору дарування від 23.06.2000 року серії АВК 510543 на будинок по АДРЕСА_1 , прокурором не враховано, що заступником начальника Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 на підставі підробленого договору дарування винесено незаконну постанову про закриття кримінального провадження № 0000062 від 04.12.2012 року за ч.4 ст.187 КК України, прокурором не повідомлено про підозру вказаним особам. Просить скасувати постанову прокурора від 05.05.2018 року та зобов`язати припинити процесуальну бездіяльність, надати належну правову оцінку трьом примірникам договорів дарування та повідомити про підозру приватному нотаріусу ОСОБА_5 та заступнику начальника СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 .

Заявниця ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлені по скарзі вимоги, вказуючи також, що прокурор повинен надати належну оцінку доказам, які нею подані, в тому числі третьому примірнику договору дарування, який за змістом відрізняється від інших примірників, прокурор повинен дотримуватись передбачених статтею 223 КПК вимог та повідомити про підозру.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги тим, що неповідомлення про підозру не підлягає оскарженню.

Заслухавши заявницю, прокурора, як слідчий суддя приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачена можливість особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч.1 ст.223 КПК України).

Згідно глави 20 КПК України до слідчих (розшукових) дій належать: допит (ст.ст.224, 225, 226 КПК), пред`явлення для впізнання (ст.ст.228, 229, 230, 231, 232 КПК), проникнення до житла чи іншого володіння особи (ст.233 КПК), обшук (ст.234 КПК), огляд (ст.ст.237, 238, 239 КПК), слідчий експеримент (ст.240 КПК), освідування особи (ст.241 КПК), проведення експертизи (ст.242 КПК), залучення експерта (ст.243 КПК), отримання зразків для експертизи (ст.245 КПК).
Негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.246 КПК України).

Негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч.2 ст.246 КПК України).

Відповідно ч.1 до ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Згідно п.10. ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Вищий Спеціалізований Суд України в Узагальненні станом на 12.01.2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» вказував, що п.7 ч.1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому. З огляду на зазначене слідчі судді обґрунтовано відмовляють у відкритті провадження, якщо скарга зумовлена прийняттям постанови про відмову у проведенні дій, які не можуть бути віднесені до категорії слідчих (розшукових).

Ретельному розмежовуванню підлягають підстави оскарження бездіяльності, зумовленої невиконання слідчим, прокурором положень ст. 220 КПК (згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК), та оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій (згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК).

Враховуючи, що оскарженню підлягає рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а наведені у скарзі доводи не стосуються проведення слідчих (розшукових) дій, а також враховуючи те, що не підлягає оскарженню неповідомлення про підозру, підстав для задоволення скарги не вбачається.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 93, 214, 220, 223, 303-310 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора від 05.05.2018 року про відмову у задоволенні клопотання від 03.05.2018 року у кримінальному провадженні № 0000204 від 17.10.2016 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя :