Постанова
Іменем України

24 травня 2018 року

м. Київ
справа № 233/825/16-к
провадження № 51-2504 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 листопада 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001211, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року ОСОБА_7 засуджено: за ч. 1 ст. 135 на 1 рік позбавлення волі; за ч. 2 ст. 286 КК України на 6 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вирішено цивільний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , питання процесуальних витрат і речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 листопада 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він, 25 грудня 2015 року, приблизно о 23.50 год., керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем «ВАЗ 2103 СПГ», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Європейській, у м. Костянтинівці Донецької області, порушив вимоги підп. «а» п. 2.1, підп. «а» п. 2.9, п. п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, в результаті чого, допустив наїзд передньою частиною автомобіля на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_10 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких вона ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в лікарні, а потерпілому ОСОБА_9 заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після вчиненої дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , діючи в порушення підп. «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху України та, усвідомлюючи тяжкість наслідків травмування ОСОБА_10 , маючи реальну можливість зупинитись та надати допомогу, завідомо залишив потерпілу в небезпечному для життя стані та з місця події зник.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити постановлені відносно ОСОБА_7 судові рішення в частині призначеного за ч. 2 ст. 286 КК України покарання, пом`якшивши його до 3 років позбавлення волі. Вважає, що обираючи засудженому покарання суди належним чином не врахували всіх даних про особу ОСОБА_7 , обставин, які пом`якшують покарання, часткового відшкодування заподіяної потерпілим шкоди та продовження здійснення зазначеного у відповідності до узгодженими між ними порядку. За наведених обставин, а також з огляду на позицію потерпілих у справі, які не наполягали на призначенні засудженому покарання, пов`язаного з позбавленням волі, на думку захисника, у суду є достатньо підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор вважала за необхідне касаційну скаргу захисника залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Винуватість ОСОБА_7 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, доведеність цього обвинувачення та кваліфікація діянь за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України в касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання, суд, дотримуючись наведених вимог кримінального закону, врахував усі обставини справи, в тому числі і тяжкість вчинених ОСОБА_7 злочинів, наслідком яких стала загибель однієї людини та отримання легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень іншою, дані про особу винного, який раніше не судимий, злочини вчинив вперше та з необережності, позитивно характеризується за місцем проживання, на спеціальних обліках не перебуває.
Суд обґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття та часткове відшкодування заподіяної потерпілим шкоди, обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння. При обранні виду та розміру покарання взято також до уваги і те, що ОСОБА_7 керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія та після скоєння наїзду на пішоходів з місця події втік.
Врахувавши всі зазначені обставини, в тому числі і ті, на які посилається захисник у касаційній скарзі, суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши ОСОБА_7 покарання у межах санкцій статей інкримінованих злочинів. Правильно, з урахуванням вимог ст. 70 КК України, суд визначив і остаточне покарання.
На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання є обґрунтованим, законним, справедливим, воно сприятиме перевихованню засудженого та попередженню вчинення ним нових злочинів.
З урахуванням зазначеного, підстав для задоволення скарги захисника про пом`якшення покарання, колегія суддів не вбачає.
Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Усі наведені захисником та засудженим в апеляціях доводи, які, за своїм змістом, аналогічні доводам касаційної скарги захисника, належним чином перевірені судом апеляційної інстанції.
Колегія суддів вважає, що постановлена за результатами розгляду апеляцій сторони захисту ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України та погоджується з наведеними у ній висновками про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у справі колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України для зміни оскаржуваних судових рішень та задоволення касаційних вимог захисника немає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів
ухвалила:
Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3