Справа № 591/2644/18
Провадження № 1-кс/591/3776/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження тримання під домашнім арештом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке підтримав та мотивував тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000077, відкритого за ознаками ч. 3 ст. 307 КК України за фактом збуту наркотичних засобів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Оскільки підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків чи продовжити злочинну діяльність, а завершити досудове розслідування у встановлені законом терміни неможливо, в зв`язку зі значним обсягом слідчих та процесуальних дій, просив продовжити строк її тримання під домашнім арештом.
Підозрювана та її захисник заперечили проти задоволення клопотання, просили в його задоволенні відмовити.

Заслухавши думку прокурора та захисника, пояснення підозрюваної, дослідивши надані до клопотання матеріали, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що до ЄРДР внесено відомості за наведеними фактами.

04 травня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні наведеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а 07 травня 2018 року до неї застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який продовжувався до 04 липня 2018 року.
21 червня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри на ч. 3 ст. 307 КК України.
02 липня 2018 року строк дії запобіжного заходу продовжено до 02 вересня 2018 року, при цьому обсяг обмежень зменшений, шляхом встановлення часу домашнього арешту з 20 години по 08 годину наступного дня.
27 серпня 2018 року строк досудового розслідування продовжений до 04 листопада 2018 року.
Виходячи з приписів ч. 6 ст. 181, ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку домашнього арешту, прокурор повинен довести суду наявність обставин стосовно того, що заявлені раніше ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують подальше застосування запобіжного заходу та наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового слідства.

Суд вважає доведеною прокурором наявність обставин, щодо перешкод в завершенні досудового слідства, з огляду на складність та великий обсяг слідчих дій, необхідних для його завершення, що слідує з наданої постанови про продовження строку слідства.

Слід зауважити також про те, що під час вирішення питання про продовження строків тримання під домашнім арештом, суд наперед не вирішує питання про доведеність чи недоведеність вини особи, а досліджує виключно наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, що передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Ці обставини доведені згаданими вище та наданими суду матеріалами кримінального провадження у вигляді слідчих дій та оперативних заходів.

Що стосується обставин, які виправдовують подальше застосування запобіжного заходу, то з приводу цього суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Досудове розслідування по наведеному кримінальному провадженню триває з 07 березня 2018 року, ОСОБА_5 вперше повідомлено про підозру 04 травня 2018 року, яку в подальшому змінено та кваліфіковано її дії за більш тяжким злочином 21 червня 2018 року.

При цьому, при продовженні строку дії запобіжного заходу 02 липня 2018 року, прокурор, будучи обізнаним про зміну підозри в сторону обтяження, погодився на зменшення обмежень підозрюваній в межах застосованого запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на арешт в певну пору доби.

Наведена суперечлива позиція прокуратури викликає сумніви у суду з приводу обґрунтованості тверджень на предмет збільшення заявлених прокурором ризиків, щодо можливості ухилення підозрюваної від слідства та суду, а також щодо наявності у неї взагалі такого наміру.

На підтвердження таких міркувань суду говорить і та позиція, що ОСОБА_5 підозрюється в одному випадку збуту наркотичних засобів, є вдовою, в населеному пункті, де мешкає, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, що переконливо доводить суду необґрунтованість подальшого її тримання під домашнім арештом навіть в певну пору, оскільки такі обмеження в більшій мірі обмежують її права ніж сприяють досягненню мети кримінального провадження та запобігають заявленим прокурором ризикам, які на переконання суду на теперішній момент, в зв`язку з просуванням досудового розслідування навпаки зменшились.

Таких висновків суд дійшов в тому числі, врахувавши тривалість розслідування (з березня 2018 року) та фактичне проведення в справі всіх слідчих та процесуальних дій лише з підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (інший підозрюваний оголошений в розшук).

Крім того, суд зважає і на поганий стан здоров`я підозрюваної, що підтверджується наданими стороною захисту копіями медичних документів.

З огляду на позитивну репутацію підозрюваної, зазначену вище, а також те, що вона є не судимою особою, суд вважає недостатньо доведеним прокурором ризик можливості продовження злочинної діяльності.

Сплив часу, а також просування слідства говорять в тому числі і на перевагу тверджень щодо зменшення ризику впливу на учасників провадження, з огляду на те, що орган слідства впродовж майже п`яти місяців розслідування мав достатньо можливостей для збирання доказів та фіксації обставин вчинених діянь.

Що стосується обізнаності ОСОБА_5 щодо можливих співучасників, то на думку суду у правоохоронних органів з огляду на тривалість розслідування було достатньо часу для встановлення цих обставин, тому подальше застосування встановлених до підозрюваної обмежень буде фактично поставлене в залежність від нездатності держави впродовж розумних строків провести ефективне розслідування наведених фактів.

Відтак, подальше тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом є невиправданим, а тому в задоволенні клопотання належить відмовити.

Наведена позиція суду цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який наголошує на тому, що на початку слідства заявлені ризики можуть враховуватись судом при обранні запобіжного заходу, а в подальшому, поступово, у міру того, як просувалось досудове розслідування, позиція підозрюваного у справі, так і сам ризик негативного впливу на хід розслідування, неминуче втрачають своє значення («Летельє проти Франції» - рішення від 26 червня 1991 року, «І.А. проти Франції» - рішення від 23 вересня 1998 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193-196, 199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з моменту вручення її підозрюваному, а особами, що не були присутні під час її оголошення з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1