Справа № 372/2253/18
Провадження 1-кс-1026/18
ухвала
Іменем України

17 серпня 2018 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002013 від 22.07.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке обґрунтовує тим, що невстановлена особа на протязі 2017 року шляхом обману незаконно заволоділа майном ТОВ «ВІП Преміум Груп», а саме квартирами за номерами: 83, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , в корпусі АДРЕСА_6 та встановила у вхідних дверях до вказаних квартир свої замки. Про що були внесені відповідні зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно зі зміною в назві адреси з корпусу 1/2, будинку АДРЕСА_7 .10.07.2017 року за індексним номером №36066887 приватним нотаріусом ОСОБА_4 були внесені відповідні зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_8 відповідно до чого власником даної квартири являється ОСОБА_5 05.07.2018 наказом міністерства юстиції України №2288/5 від 05.07.2018 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_9 №36066887 від 10.07.2018 року скасовано.29.05.2018 року відповідно до договору купівлі-продажу №551 ТОВ «ВІП Преміум Груп» продає квартиру АДРЕСА_10 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 29.05.2018 року за індексним номером №41332127 приватним нотаріусом ОСОБА_7 були внесені відповідні зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_10 відповідно до чого власником даної квартири являється ОСОБА_6 .Під час допиту свідка ОСОБА_6 , останній повідомив, що 29.05.2018 року відповідно до договору купівлі-продажу №554 він купив за грошові кошти в сумі приблизно 606000 грн. квартиру АДРЕСА_10 в ТОВ «ВІП Преміум Груп». Станом на серпень місяць 2018 року ОСОБА_6 доступу до своєї власності не має, оскільки не встановлені особи не допускають його квартири і останній просить вжити заходів щодо збереження свого майна та можливості ним користуватися.07.08.2018 року Обухівським районним судом Київської області надано дозвіл на проведення обшуку в квартирах за номерами: АДРЕСА_11 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , в корпусі АДРЕСА_12 секції АДРЕСА_13 . Слідчий в поданому клопотанні посилається н те, що невстановленими особами вживаються дії, спрямовані на відчуження майна, належного ОСОБА_6 , що свідчить про те, що накладення арешту на зазначену квартиру є необхідним засобом забезпечення інтересів кримінального провадження та припинення протиправних дій невстановлених осіб. Постановою слідчого від 15.08.2018 року квартири за номерами: АДРЕСА_11 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , в корпусі АДРЕСА_12 секції АДРЕСА_13 визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0002013, оскільки вказані квартири стали об`єктом кримінально-протиправних дій та на даний час існує реальна загроза, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно буде змінений користувач об`єкту, що унеможливить прокурору та слідчому доведення незаконного перебування невідомих осіб у вказаних квартирах.

Слідчий в судове засідання не з`явився, в поданому клопотанні просив проводити судове засідання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі, та просив не здійснювати фіксацію судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0002013 від 22.07.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірно вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

За змістом ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного і третіх осіб.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що необхідність у накладенні арешту є та обставина, що власник квартири доступу до своєї власності не має, оскільки не встановлені особи не допускають його до квартири і останній просить вжити заходів щодо збереження свого майна та можливості ним користуватися.

У відповідності до положень ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України, заборона користування житловим приміщенням особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні не допускається.

Оскільки квартира, яка зазначена в клопотання слідчого не підпадає під визначення майна зазначеного у ст. 170 КПК України, є власністю особи яка не є, ані підозрюваним, ані обвинуваченим, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1