Справа № 570/4658/15-к
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

29 травня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського міського суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а:

На розгляді у Рівненському міському суді перебуває вказане кримінальне провадження.
Ухвалою Рівненського міського суду від 03 квітня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 01 червня 2018 року.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 01 червня 2018 року, однак призначити судове засідання та завершити кримінальне провадження до цієї дати неможливо.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Представник потерпілої ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_7 щодо клопотання прокурора заперечив, просив суд відмовити в його задоволенні, вважає відсутніми підстави для продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_8 у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.

За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за доцільне продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.
При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, колегією суддів враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, то, на думку колегії суддів, це є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та із ступеня тяжкості інкримінованого злочину.
Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314, 315, 331 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів з 29 травня 2018 року до 27 липня 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Рівненського слідчого ізолятора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3