Справа № 344/6327/18
Провадження № 1-кс/344/2501/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, про повернення вилученого майна. Доводами скарги скаржник вказує, що у провадженні СВ Управлінні СБ України в Івано-Франківської області перебувала/перебуває кримінальне провадження за № 0000118 від 25.08.2016р. за ч. 1 ст. 109 КК України. Із ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 01.03.2017 р. вбачається, що за клопотанням старшого слідчого СВ Управління СБ України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором відділу Прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 прибудові до будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вважають, що вилучені під час обшуку 01.03.2017 р. документи ОСОБА_4 не є доказами у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 109 КК України за № 0000118 від 25.08.2016 р. та свідчать про протиправне втручання в особисте життя останньої в зв`язку з тим, що речі, документи були вилучені при обшуку без ухвали слідчого судді (не за адресою вказаною в ухвалі). Вимогами скарги просить: відкрити кримінальне провадження за поданою скаргою та повернути ОСОБА_4 майно, документи вилучені під час обшуку 01.03.2017 р. за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , які було вилучено в протизаконному порядку/вони не є доказами у кримінальному провадженні за № 0000118 від 25.08.2016 р. а саме: блокнот зеленого кольору з написом на обложці «Діловий щоденник»; ухвалу судді від 28 листопада 2014 року у справі №0907/4-с-5/11; аркуші фотопаперу на якому зображено посвідчення № 1 «Територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська» видане на ім`я ОСОБА_7 ; аркуші фотопаперу на якому зображено посвідчення № 8 Територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська» видане на ім`я ОСОБА_8 ; аркуші фотопаперу на якому зображено посвідчення № 82 Територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська» видане на ім`я ОСОБА_8 ; два титульні листи статуту територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська; чотири екземпляри декларацій від 27.12.2016 р. про фінансові зобов`язання держави Україна перед її громадянами - «людьми» від імені ОСОБА_9 ; п`ять екземплярів декларацій від 27.12.2016 р. про фінансові їобов`язання держави Україна перед її громадянами - «людьми» від імені ОСОБА_10 ; шість аркушів паперу на яких наявний перелік осіб з написом «лист реєстрації чергових зборів ініціативної групи жителів Українського народу міста Івано-Франківська від 27.12.2016 р. (лист № 1)»; запит № 82 від 07 вересня 2016 р. підписаний головою територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська на 1 аркуші; розпорядження територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська від 03.09.2015 р.; розпорядження територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська № 2 від 03.09.2015 р.; запит Територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська №02-01/15 від 09.09.2015 року на 12 аркушах; запит Територіальної громади Українського народу міста Івано- Франківська №09-10/15 від 09.10.2015 року на 21 аркушах; розпорядження № 1 від 26.08.2015 р. «Територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська» на 1 аркуші; запит територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська № 02 від 20.08.2015 року на 5 аркушах; запит територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська №08-10/15 від 05.10.2015 року на 13 аркушах; Лист ВДВ СЮС ФОП № 03.3-09/1162 від 09.10.2015 на 3-х арк.; запит територіальної громади Українського народу міста Івано-Франківська №04 -10/15 від 11.09.2015 року на 28 аркушах.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримали, просили задовольнити.

Слідчий ОСОБА_11 в судовому засіданні доводи скарги заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Зокрема, за положеннями п. 1 ч. 1 вказаної статті на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно положень ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною пятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Зокрема за ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Виходячи зі змісту ст. 168 КПК України, у взаємозвязку з відповідними нормами ст. ст. 236, 237 КПК України, вбачається, що тимчасово вилученим може вважатися лише майно, яке одержане в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 КПК України; обшуку; огляду. При цьому, речі, на вилучення яких під час обшуку дав дозвіл слідчий суддя, не вважаються тимчасово вилученими. Вирішення питання про те, чи є майно, яке у той чи інший, передбачений законом спосіб, потрапило до уповноваженої службової особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.

Цей висновок цілком узгоджується з положенням ч. 1 ст. 167 КПК України про те, що такий забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення.

Речі, документи, гроші, вилучені за розпорядженням слідчого судді, не є такими, що вилучені тимчасово, навіть якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Вилучивши таке майно, слідчий має виконати вимоги ст. 100 КПК України. З огляду на що ставити питання про його арешт зайве.

Отже, не є тимчасово вилученим майном речі та документи, вилучені на підставі ухвали слідчого судді, винесеної за результатами розгляду клопотання слідчого про обшук.

Вилучене майно не має статусу тимчасово вилученого майна, яке повертається особі згідно положень ст. 169 КПК України.

В скарзі захисник ОСОБА_3 вказує, що слідчий суддя Івано-Франківського міського суду ухвалою від 19.04.2018 (справа № 344/4102/18) зобов`язав слідчого повернути речі зазначені у вказаній ухвалі. Однак, суд відмовив захиснику в задоволенні скарги, що стосуються документів, скарга на повернення яких подана ОСОБА_3 11.05.2018 року.

З огляду на вищенаведене, скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 168, 169, 171, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення вилученого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 04.06.2018 року.