Справа № 307/1887/16-к
Провадження по справі 1-кп/305/254/18
УХВАЛА
про зміну запобіжного заходу

23.10.2018 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

колегії суддів - головуючого ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Рахові матеріали об`єднаного кримінального провадження №1-кп/305/254/18, внесеного до ЄРДР за № 0000040 та за №0000455 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України, ч.3 ст.185, ч.2 ст.125 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Рахівського районного суду Закарпатської області на розгляд надійшло об`єднане кримінальне провадження №1-кп/305/254/18, внесене до ЄРДР за № 0000040 та за №0000455 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України, ч.3 ст.185, ч.2 ст.125 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Рахівського районного суду від 27.04.2018 року по вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання не з`явилися потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .

Прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури - ОСОБА_5 вважає за доцільне відкласти підготовче судове засідання у зв`язку з неявкою потерпілих та заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 . Зазначає, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, він є особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, підтвердження чого є те, що він попри те, що до нього було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту протягом тривалого часу його умови не виконував та був відсутній за місцем проживання, у зв`язку з чим 26.05.2016 року йому змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою. Крім цього, розгляд даного обвинувального акту судом ще не розпочато, у справі не допитано свідків та потерпілих, отже перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе впливати на них шляхом погроз з метою зміни ними раніше наданих показань. Також, наявний ризик, у разі перебування обвинуваченого на волі вчинити новий злочин, що підтверджується тим, що він будучи засудженим за ч.2 та 3 ст.185 КК України до чотирьох років та звільненим від покарання з випробуванням вчинив новий злочин, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. ОСОБА_6 постійного місця проживання та утриманців не має, до арешту ніде не працював та не навчався, раніше судимий, отже більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти настанню вказаних вище ризиків.

Мотивоване клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надано прокурором суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просять застосувати до обвинуваченого лслбисте зобов`язання.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов до такого висновку.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч.1 ст. 176 КПК України.

Зі змісту ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта,..." чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26.05.2016 року ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою. Під час розгляду даного кримінального провадження Тячівським районним судом Закарпатської області, а також після передачі справи для розгляду до Рахівського районного суду підготовчого судового засідання строк тримання під вартою продовжувався декілька разів, з остаточною дією ухвали по 27 жовтня 2018 року. На даний час, тобто 23.10.2018 року, всупереч вимогам ст. 199 КПК України з приводу подачі клопотання не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали, прокурор не звертався до суду з клопотанням, а таке подав безпосередньо в судовому засіданні.

Крім того, ОСОБА_6 всупереч вимогам ст. 197 КПК України щодо сукупного строку тримання під вартою не більше дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, утримується під вартою понад рік.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Європейським судом 15.12.2016 року прийнято рішення «Ігнатов проти України» (заява № 40583/15), де констатував порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість). Зокрема, Європейський суд зазначив про те, що під час процедури розгляду питання про продовження запобіжного заходу "суддя не вказав у чому полягають конкретні ризики щодо кожного обвинуваченого, а отже рішення було свавільним та не відповідає вимозі «законності»; впродовж всього періоду заявник тримався під вартою на підставі припущень щодо можливого тиску на свідків та перешкоджання слідству та суду. В той час як згідно зі ст. 5 Конвенції органи державної влади повинні надати реальні докази існування таких ризиків". Отже, визнаючи порушення п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод під час розгляду зазначеної справи Європейський суд вкотре повторив позицію щодо того, що відсутність мотивації в судовому рішенні щодо продовження тримання під вартою несумісне з принципом захисту від свавілля, що передбачається п.1 ст.5 Конвенції.

Отже, враховуючи обставини справи, а саме: клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурором не подано у визначений ст.199 КПК України строк, підозрюваний утримується під вартою тривалий час, реальних доказів того, що ОСОБА_6 може ухилитися від правосуддя не надано, останній має постійне місце проживання, а тому суд вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зі змісту ч.3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий:

1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово;

2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 слід змінити з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці.

Керуючись ст.ст. 176-179, 201, 202, 205, 309, 372, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Підготовче судове засідання відкласти на 30.11.2018 року на 11.00 год в залі судових засідань Рахівського районного суду Закарпатської області.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України, ч.3 ст.185, ч.2 ст.125 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронного засобу контролю за місцем його проживання в АДРЕСА_1 строком на два місяці, починаючи з 23.10.2018 року до 22.12.2018 року, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із місця постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу суду в період доби з 22.00 год до 06.00 год.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що обов`язки покладаються на нього на строк до 22.12.2018 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Тячівському районному відділенню національної поліції ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3