Номер провадження 11-кп/775/655/2018

УХВАЛА
Іменем України
12.07.2018р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:
судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Краматорським міським судом Донецької області в м. Бахмуті Донецької області апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 21.03.2018р. яким, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , та фактично мешкає в АДРЕСА_2 ,
визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 510 гривень, стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.
за участю обвинуваченої ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
прокурора ОСОБА_10
в с т а н о в и л а :
Вироком суду першої інстанції обвинувачену ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 510 гривень, стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Із вироком суду першої інстанції не погодились обвинувачена та потерпіла, які подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачена:

- вважає, що вирок є необґрунтованим, ухваленим без урахування всіх обставин по справі, а також доказів, які були досліджені у судовому засіданні;

- зазначає, що судом не було встановлено механізм утворення тілесних ушкоджень, які було спричинено потерпілій, не взяв до уваги показання обвинуваченої, що потерпіла перша кидалася в обвинувачену камінням, і вона захищаючись ненавмисно відштовхнула від себе потерпілу, та з цього приводу не була проведена додаткова судово-медична експертиза на предмет того, чи могли тілесні ушкодження у потерпілої утворитися за умови, як було вказано при проведенні слідчого експерименту з обвинуваченою;

- зазначає, що суд не дослідив показання обвинуваченої в частині того, що потерпіла розібрала паркан між будинками та на підставі цього між ними сталася сварка;

- вважає, що судом не встановлено, зі слів потерпілої, яким камінням їй було спричинено тілесні ушкодження, чи могла обвинувачена враховуючи її інвалідність кидати камінням, з урахуванням того що при огляді місця події каміння не було знайдено та як речовий доказ по справі не долучалось;

- прохає вирок суду скасувати, винести виправдувальний вирок, провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу злочину.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої, не оскаржуючи доведеності винуватості та кваліфікації дій обвинуваченої:

- вважає вирок суду несправедливим через його м`якість, а стягнену моральну шкоду в сумі 1000 грн. такою, що не відповідає перенесеним потерпілою моральним стражданням, пережитому стресу та фізичному болю;

- прохав вирок в частині призначеного покарання скасувати, призначити обвинуваченій покарання у виді 200 годин громадських робіт та стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000грн.

Про дату, час та місце судового засідання потерпіла та захисник ОСОБА_6 , який діє в її інтересах повідомлені належним чином, однак потерпіла у судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила. Від адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд провадження відносно обвинуваченої за його відсутності, у заяві захисники підтримав свою апеляційну скаргу, прохав її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченої та її захисника, які підтримали доводи своєї апеляційної скарги, прохали її задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілої, прокурора ОСОБА_10 , який прохав залишити вирок без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченої та представника потерпілої не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції обвинувачену визнано винуватою у тому, що вона 10.06.2017р. приблизно о 15 год. 30 хв. перебувала за місцем свого мешкання, розташованого за в АДРЕСА_2 , де через паркан, що відокремлює її домоволодіння від сусіднього домоволодіння, спілкувалася з потерпілою.

В ході розмови, на ґрунті давніх неприязних стосунків, між обвинуваченою та потерпілою виник словесний конфлікт, на ґрунті якого у обвинуваченої виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілої, реалізуючи який обвинувачена замахнулась обома руками в область обличчя потерпілої, намагаючись вдарити останню, та пальцями правої руки нанесла один удар потерпілій в область лівого ока.

Внаслідок протиправних, умисних дій обвинуваченої потерпілій було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців повік і субкон`юнктивального крововилива лівого ока, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції (далі судом) були всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Висновки суду про винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України підтверджені доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом першої інстанції з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

Судом був наданий ретельний аналіз показанням обвинуваченої, які були надані ним в судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

З показань обвинуваченої вбачається, що остання визнала себе винуватою частково та суду пояснила, що конфлікт між нею та потерпілою винник на ґрунті сварки за паркан. Потерпіла кинулась на неї, а вона її відштовхнула і потрапила рукою в око. Вона двічі просила у потерпілої пробачення. Вона сказала потерпілій, що треба платити податки і цим її розлютила.

З показань потерпілої вбачається, що 10.06.2017р. обвинувачена намагалась її звинуватити в тому, що вона розібрала паркан, при цьому виникла сварка. Обвинувачена нанесла їй удар в око. Вона побігла в двір, щоб викликати швидку допомогу. Вона пам`ятає, що був замах правою рукою, якою обвинувачена потрапила їй в ліве око, пішла кров, вона дуже перелякалась. Вона чула, що обвинувачена вискочила на вулицю і кричала, що вибила їй око.

З показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що обвинувачена конфліктна особа, в червні 2017р. вона була вдома і отримала телефонний дзвінок від потерпілої, яка просила допомоги. Вони з матір`ю пішли до потерпілої і побачила, що потерпіла закриває ліве око долонею, а з-під долоні тече кров, одяг потерпілої був також у крові. Потім, коли вона була на дитячому майданчику, то чула, що обвинувачена казала ОСОБА_12 , що вона пошкодила око потерпілій. Який був механізм спричинення пошкодження ока не пам`ятає, бо пройшов значний час.

З показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що раніш у неї з обвинуваченою були нормальні сусідські відносини, а в останній час відносини погіршились з причини поведінки обвинуваченої. 10.06.2017р. вона чула від обвинуваченої, що вона пошкодила око потерпілої, буцім - то кинула в потерпілу гвіздок. Вона бачила закривавлене обличчя потерпілої.

Із довідки КМУ «Міська лікарня №2» м. Краматорська Донецької області від 10.06.2017р. вбачається, що о 17.00 після травми отриманої о 16.00 год. 10.06.2017р. було екстрене звернення від громадянки ОСОБА_7 до офтальмологічного відділення лікарні, вона була оглянута завідувачем відділення ОСОБА_13 діагноз: сукон`юнктивальний крововилив лівого ока. (а.с. 40)

З протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.06.2017р. вбачається, що потерпіла прохала притягнути до кримінальної відповідальності обвинувачену, яка 10.06.2017р. завдала їй тілесні ушкодження. (а.с.66)

З протоколу огляду місця події від 14.06.2017р. була оглянута місцевість домоволодіння, паркан, який зроблений частково з дерев`яних планок та шиферу. (а.с.68 )

З висновку експерта за № 322 від 14.06.2017р., вбачається, що у потерпілої виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців повік і субкон`юнктивального крововилива лівого ока, які спричинені від дії тупого предмету і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12.07.2017р. з участю потерпілої вбачається, потерпіла показала, що саме обвинувачена кинула сторонній предмет в область ока, та показала механізм цього. (а.с. 71-72)

З висновку експерта за № 364 від 14.06.2017р. вбачається, що не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої при механізмі, який вказаний нею в ході проведення слідчого експерименту. (а.с.77 -78)

З висновку судово-психіатричної експертизи за №860 від 25.07.2017р., вбачається, що в ході проведення експертизи обвинувачена поясняла суть конфлікту, де вона хотіла відштовхнути від себе потерпілу і потрапила правою рукою їй в ліве око. Вона побачила кров, перелякалась, потерпіла побігла до себе в двір. Обвинувачена виявляє дисоціативний розлад особистості, яке ускладнено депресивною реакцією, істеричний розлад особистості, ускладнений невротичною депресією. В період інкримінованого діяння повністю усвідомлювала свої дії та керувала ними. (а.с. 82-86)

З протоколу проведення слідчого експерименту від 26.07.2017р. вбачається, що обвинувачена показала за допомогою статиста, як саме вона під час конфлікту, руками відштовхнула потерпілу ОСОБА_7 , в результаті чого спричинила їй легке тілесне ушкодження. (а.с. 88-91)

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченої про те, що судом не було встановлено механізм утворення тілесних ушкоджень, які було спричинено потерпілій, не взяті до уваги показання обвинуваченої, що потерпіла перша кидалася в обвинувачену камінням, і вона захищаючись ненавмисно відштовхнула від себе потерпілу, та з цього приводу не була проведена додаткова судово-медична експертиза на предмет того, чи могли тілесні ушкодження у потерпілої утворитися за умови, як було вказано при проведенні слідчого експерименту з обвинуваченою не мають під собою підґрунтя, оскільки спростовуються наведеною вище сукупністю доказів.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченої про те, що суд не дослідив показання обвинуваченої в частині того, що потерпіла розібрала паркан між будинками та на підставі цього між ними сталася сварка, не встановив зі слів потерпілої, яким камінням їй було спричинено тілесні ушкодження, та чи могла обвинувачена, враховуючи її інвалідність, кидати камінням, з урахуванням того, що при огляді місця події каміння не було знайдено та як речовий доказ по справі не долучалось, оскільки у даному кримінальному провадженні встановлено, що саме умисними діями обвинуваченої заподіяно легке тілесне ушкодження потерпілій. Між вказаними діями обвинуваченої та наслідками у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження потерпілій є причинний зв`язок.

Дії обвинуваченої кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Умисел обвинуваченої був спрямований на заподіяння умисного тілесного ушкодження потерпілій, про що свідчить її поведінка до, під час події, та після неї, спосіб заподіяння тілесних ушкоджень, їх стосунки, причини припинення злочинних дій обвинуваченої. При цьому обвинувачена усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх небезпечні наслідки у виді легкого тілесного ушкодження та бажала їх настання.

Мотивом злочину є тривалі неприязні відносини між обвинуваченої та потерпілою на ґрунті сусідських взаємовідносин.

Метою злочину є умисне заподіяння обвинуваченою тілесних ушкоджень потерпілій.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 про те, що вирок суду несправедливим через його м`якість, то на думку колегії суддів покарання, призначене обвинуваченій судом першої інстанції, є таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме призначене в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості проти життя та здоров`я особи, способу його вчинення, мотиву, особи обвинуваченої, відсутністю обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, та є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Таким чином, на думку колегії суддів, вказані вище доводи апелянта не є слушними, та не підлягають задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги представника потерпілої, про те що суд неналежно врахував обставини події та частково задовольнив цивільний позов, стягнувши з обвинуваченої розмір моральної шкоди у сумі 1000 грн., прохав стягнуто моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., то на думку апеляційного суду, вони також не мають під собою підґрунтя, оскільки судом першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої, належним чином враховані глибина страждань потерпілої, час, який необхідний для відновлення стану її здоров`я, особу обвинуваченої, яка є інвалідом 3 групи, її майновий стан.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження не встановлено.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирок суду є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни або скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405,407,419, КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 21.03.2018р., яким обвинувачену ОСОБА_5 , визнано винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 1000 грн. залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 21.03.2018р. яким обвинувачену ОСОБА_5 , визнано винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначено покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 1000 грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: