Провадження: № 1-кп/484/286/18
Справа: № 484/2228/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 11.03.1999 року Первомайським МВ УМВС в Миколаївській області втрачений, раніше судимого 11.05.2017 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, обвинуваченого за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

у відсутність потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

На початку листопада 2017 року, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 і особа, відносно котрої матеріали знаходяться в іншому провадженні, проходили по АДРЕСА_1 , де побачили, що домоволодіння АДРЕСА_3 огорожено металевим парканом, частина якого була пошкоджена, у останніх виник умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном. ОСОБА_3 і особа, відносно котрої матеріали знаходяться в іншому провадженні, за попередньою змовою, діючи повторно та усвідомлюючи, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно демонтували частину паркану довжиною 2.75 метри та заховали в кущах, які росли поряд вказаного домогосподарства, маючи намір розпорядитися на власний розсуд. Наступного дня, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повернулися до домоволодіння АДРЕСА_3 та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, де з кущів забрали раніше демонтовану ними частину металевого паркану довжиною 2.75 м. та покинули вказану територію. Викраденим розпорядилися на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_3 і особа, відносно котрої матеріали знаходяться в іншому провадженні, причинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоджу на суму 935 грн.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 06.01.2018 року близько 20.00 години (точного часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_4 , де вони спільно розпивали спиртні напої. Під час розмови у ОСОБА_3 та ОСОБА_8 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_8 ображала ОСОБА_3 нецензурною лайкою. В ході конфлікту ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів долонею лівої руки та удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 , чим спричинив їй тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 36 від 19.01.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердив зазначені в обвинувальних актах (які були об`єднанні в одне провадження) обставини та показав, що дійсно ними було вчинено злочини у відповідні час, дату, місці, спосіб та за відповідних обставин. У вчиненому щиро розкаюється.

Крім власного визнання вини, обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування які підтверджують його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України згідно повідомлень про підозру та обвинувальних актів, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочинів та вважає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб та умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Обираючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, один з яких є злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив нові злочини, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей та інвалідів на утримані немає.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України обвинуваченого суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень є рецидив злочину.

З огляду на викладене, врахувавши тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої та середньої тяжкості, особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, як обставину, що пом`якшує покарання та обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину, беручи до уваги, що обвинувачений на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, оскільки вчинив новий злочин у період іспитового строку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій статтей, за якими його обвинувачують, та на підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.05.2017 року.

Суд вважає що саме призначення покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі є необхідним і достатнім для досягнення цілей кримінального покарання та таким, що відповідає засадам справедливості.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати, цивільний позов та речові докази по спарві відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК україни та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України 3(три) роки позбавлення волі:

- за ч.1 ст. 125 КК України - 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.05.2017 року та остаточно призначити до відбування покарання 3 (три) роки 6(шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою, взявши останнього під варту із зали суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: