Справа №127/1-244/97
Провадження №1-в/127/583/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю захисника ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_4 про його звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке мотивоване наступним. Вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 29.05.1997 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вищевказаний вирок суду набув законної сили 11.06.1997 року. На виконання вироку, судом було направлено лист до Першої Вінницької державної нотаріальної контори, згідно якого було накладено заборону на відчуження майна. При виконанні даного вироку в частині конфіскації майна, державним виконавцем складено акт про те, що належного ОСОБА_4 майна, яке підлягає конфіскації не виявлено.

14.09.2006 року ОСОБА_4 набув право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . Однак арешт з даної квартири на даний час не знятий.

Враховуючи те, що строки виконання вироку від 29.05.1997 року пройшли, ОСОБА_4 відбув покарання, то він просить суд звільнити його від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна у зв`язку з закінченням давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 своє клопотання підтримав з викладених в ньому підстав.

Захисник ОСОБА_3 просила суд задовольнити клопотання її підзахисного.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, кримінальної справи № 1-244/97 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року), дійшов наступного висновку.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 29.05.1997 року за ч. 2 ст. 140 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Даний вирок суду набув законної сили 11.06.1997 року та направлений на виконання. Після цього ОСОБА_4 було відправлено до колонії для відбування покарання, а на виконавчий лист Ленінського районного суду м. Вінниці про конфіскацію майна ОСОБА_4 надійшов акт судового виконався від 01.09.1997 року в якому зазначено, що за адресою АДРЕСА_2 належного ОСОБА_4 майна, яке підлягає конфіскації не виявлено. Таким чином, вирок Ленінського районного суду від 29.05.1997 року було виконано.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 на даний час повністю відбув основне покарання у вигляді позбавлення волі та додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, тому у ньому слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В клопотанні ОСОБА_4 про звільнення його від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: