Справа № 507/1214/18
Провадження № 1-кп/507/130/2018
Номер рядка звіту 18
В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2018 рокусмт. Любашівка
. Любашівський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,
у скоєнні злочину , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив , що весною 2018 р. приблизно о 22.00 він з двома особами , відносно яких кримінальне провадження було виділене в окреме провадження і які засуджені вироком Любашівського районного суду Одеської області , незаконно проник в приміщення магазину , розташованого в с. Ясенове Друге Любашівського району Одеської області , належного ОСОБА_6 , звідки ними було викрадене майно , яке вони помістили в сумки і перевезли на автомобілі до місця проживання. На слідуючий день вранці працівники поліції виявили дане майно. Оскільки сумки ним не відкривались , а він особисто тільки переносив сумки до автомобіля, які йому передавались через двері магазину вказаними особами , то він точно не може сказати чи було в цих сумках все те майно , яке перераховане в обвинувальному акті . Але , оскільки сумок було багато , то він визнає , що в них було все те майно , яке значиться в обвинувальному акті.
В судовому засіданні учасники судового провадження заявили , що вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються
Суд , з`ясувавши , що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і що у них немає сумніву у добровільності їх позиції , роз`яснивши учасникам судового провадження , що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку , на підставі ст.. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, його показання відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються , суд вважає , що його вина у пред`явленому йому обвинуваченні повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання . До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.
Суд враховує такі дані про особу обвинуваченого як незнаходження на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога , посередню характеристику за місцем проживання , висновок органу пробації про те , що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства , а також позицію потерпілої , яка звернулась до суду з заявою про розгляд кримінального провадження у її відсутність, та не наполягала на суворому покаранні відносно обвинуваченого , вказавши щоб суд визначив покарання обвинуваченому на свій розсуд.
Оскільки обвинувачений скоїв нові злочини проти власності під час іспитового строку , визначеного вироками Любашівського районного суду Одеської області від 08.11.2017 р. та Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25.01.2018 р. , що свідчить про стійкість протиправної поведінки , небажання нормально адаптуватись у суспільстві та дотримуватися загальноприйнятих у ньому норм і правил, то суд дійшов висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого статті 75 КК України.
При визначенні покарання суд враховує слідуюче.
Оскільки обвинувачений засуджений вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25.01.2018 р. за вчинення злочину , який був вчинений до постановлення вироку Любашівського районного суду Одеської області від 08.11.2017 р., то за наявності цих двох вироків застосовується покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України . При визначенні остаточного покарання підлягає застосуванню ст.. 71 КК України
З врахуванням позиції прокурора , суд вважає , що відносно обвинуваченого обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу належить залишити без зміни , оскільки обвинувачений знаходився у розшуку , у зв`язку з чим існує ризик , що він може ухилитись від відбування призначеного покарання
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65,66,67, ч.4 ст.70 , ст..71 КК України , ст..ст. 349, 368,374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину , передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання , визначеного вироком Кривоозерського районного суду Одеської області від 25.01.2018 р., більш суворим покаранням , визначеним вироком Любашівського районного суду Одеської області від 08.11.2017 р. визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст.. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання , призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання , визначеного на підставі ч.4 ст. 70 КК України за вироками Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25.01.2018 р. , Любашівського районного суду Одеської області від 08.11.2017 р., остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років і 1 місяць без конфіскації майна.
Строк відбування покарання обвинуваченим відраховувати з моменту його затримання , тобто з 25.07.2018 р.
Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни з утриманням в СІЗО м. Одеси.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любашівський районний суд Одеської області , а обвинуваченими - в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин , які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення.

суддя ОСОБА_1