Справа № 734/1564/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/753/2018
Категорія - ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000214 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня, тимчасово не працює, раніше судимий 24.04.2018 року Козелецьким районним судом за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.,

засуджений за:

- ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна;

- ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням ч.3 ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна за цим вироком та у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн., призначеного за вироком Козелецького районного суду від 24 квітня 2018 року, який належить виконувати самостійно.

На підставі ст.75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Скасовано арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду від 23.04.2018 року на тимчасово вилучене майно мопед марки «Viper», моделі «Дельта ЕХ-50 QT-B» (номер рами НОМЕР_1 ).

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2431 грн. процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 09 квітня 2018 року, близько 23 години, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник на територію домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_2 , де проник до приміщення сараю, звідки здійснив незаконне заволодіння колісним транспортним засобом марки «Viper», моделі «Дельта ЕХ-50 QT-B», вартістю 2600 грн., що належить ОСОБА_9 .

09 квітня 2018 року, приблизно о 23.10 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_2 , проник до приміщення сараю, звідки таємно викрав бензопилу марки «Stihl MS-180», вартістю 2766,67 грн., що належить ОСОБА_9 .

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, кваліфікацію його дій, просив скасувати вирок місцевого суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Вироки Козелецького районного суду від 30 травня 2018 року та 24 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 , на підставі ч.3 ст.72 України, виконувати самостійно. Зазначив, що місцевим судом при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання помилково було застосовано ч.4 ст.70 КК України, оскільки згідно ч.3 ст.72 КК України, основне покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який в скоєному щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується задовільно, його молодий вік; обставину, що обтяжує покарання вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння; та дійшов правильного висновку про можливість при призначенні покарання ОСОБА_8 застосування ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробовуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

В той же час, визначаючи остаточне покарання обвинуваченому, місцевий суд неправильно застосував кримінальний закон, а тому доводи апеляційної скарги прокурора частково заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В той же час, за змістом ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, 24 квітня 2018 року ОСОБА_8 засуджений вироком Козелецького районного суду за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн. (а.к.п.68-70).

Отже, призначаючи обвинуваченому остаточне покарання, суд помилково застосував ч.4 ст.70 КК України, так як у даному випадку вирок Козелецького районного суду від 24.04.2018 р. щодо ОСОБА_8 слід виконувати самостійно.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок місцевого суду зміні в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 змінити, в частині призначеного йому покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання, призначеного місцевим судом, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Вирок Козелецького районного суду від 24 квітня 2018 року, яким ОСОБА_8 призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн., - виконувати самостійно.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4