ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 рокуІндустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001149 від 09.12.2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 , раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8
захисника - адвоката ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2016 року близько 16 години 00 хвилин водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «Деу-Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.01.2011 р. належить ОСОБА_10 , рухався по вул. Березинська, м. Дніпро, з боку вул. Донецьке шосе, в напрямку вул. Щербини.
Під час руху, по вищезазначеній ділянці дороги навпроти електроопори №8, що розташована за адресою м. Дніпро, вул. Березинська, водій автомобіля «Деу-Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення її наслідків при виникненні небезпеки для руху, маючи об`єктивну можливість виявити пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які перетинали проїжджу частину з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля, не вжив своєчасно заходів щодо зменшення швидкості, у результаті чого передньою лівою частиною автомобіля «Деу-Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 скоїв наїзд на них.
Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5., 2.3.(6), 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Порушення водієм ОСОБА_3 п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо- транспортної пригоди, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_12 спричинено наступні тілесні ушкодження: закритий крізвертельний перелом правої стегнової кістки, закритий перелом середньої третини лівої малогомілкової кістки, закритий перелом внутрішньої лодижки лівої великогомілкової кістки, численні садна голови, обличчя, тулубу, кінцівок, черепно-мозкова травма, струс головного мозку, підшкірна гематома лобної області ліворуч.
Тілесні ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критеріям відсутності ознак небезпеки для життя, тривалого розладу здоров`я понад 21 добу.
Смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11 годині 35 хвилин, причиною смерті було захворювання на рак правого яєчника з розпадом, контактними метастазами, канцероматозом очеревини, який ускладнився раковою інтоксикацією.
Пішоходу ОСОБА_11 спричинено наступні тілесні ушкодження: сумісна тупа травма тіла, закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 1-го ступеню, забійної рани в лобній області по центру та ліворуч, садна на спинці носу, закритої тупої травми грудної клітини з переломами 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7- го та 8-го ребер ліворуч по задньо-пахвовій лінії з явищами лівостороннього гідротораксу малого об`єму, підшкірної гематоми на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, саден тулуба та кінцівок.
Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу, що діяли в ліву половину тіла, з послідуючим паданням обстеженого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 , виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному та пояснив суду, що 09 грудня 2016 року близько 16 години 00 хвилин керував транспортним засобом «Деу-Ланос» д/н НОМЕР_1 та рухався по вул. Березинській у м. Дніпро в сторону вул. Щербини, зі сторони вул. Донецьке шосе. Рухаючись у крайній лівій смузі він звернув увагу на фуру яка їхала йому назустріч, а після побачив зліва пішоходів які переходили дорогу та в цей час застосував гальмування, однак автомобіль одразу не зупинився, та лівою частиною автомобіля він скоїв наїзд на пішоходів потерпілого ОСОБА_6 та його жінку ОСОБА_12 .
Щодо цивільних позовів потерпілих обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди він не визнає, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині моральної шкоди не визнає, в частині матеріальної шкоди визнає у повному обсязі з урахуванням частково відшкодованої суми у розмірі 7 950 гривень та витрати на отримання правової допомоги адвоката не визнає у повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 09 грудня 2016 року він разом з ОСОБА_12 вийшли з магазину "Караван" та побачили маршрутне таксі №64, після чого вони впевнились, що для автомобілів горить червоний сигнал світлофора, та почали переходити дорогу, по пішохідному переходу, зробили приблизно шість кроків, та в цей момент на них скоїв наїзд автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 . Після чого їх забрала швидка допомога та його відвезли до 6-ї лікарні, а ОСОБА_12 до 9-ї лікарні, однак через деякий час їх перевели до лікарні ім. Мечникова, де провели обстеження та у ОСОБА_12 виявили пухлину та у квітні 2017 року вона померла. Також потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що одразу після ДТП приходив ОСОБА_3 та передав йому на лікування гроші. Також потерпілий ОСОБА_6 підтримав свою позовну заяву та просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 19 133,02 гривні за рахунок спричиненої матеріальної шкоди, 200 000 гривень за рахунок спричиненої моральної шкоди та 40 000 гривень за рахунок витрат на послуги адвоката.
Потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що безпосереднім свідком дорожньо-транспортної пригоди він не був, та є сином потерпілої ОСОБА_12 . Йому відомо, що його мати ОСОБА_12 мала онкологічне захворювання, та у зв`язку з тілесними ушкодженнями, які вона отримала в результаті дорожньо-транспортної пригоди, лікарі не змогли надати їй необхідну допомогу та видалити пухлину, у зв`язку з чим вона померла, та просив стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_3 150 000 гривень за рахунок спричиненої моральної шкоди та 40 000 гривень за рахунок витрат на послуги адвоката.

Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_3 , показів потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , його вина підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому розгляді та дослідженими судом: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09 грудня 2016 року зі схемою до нього згідно якого було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди та вилучено транспортний засіб «Деу-Ланос» д/н НОМЕР_1 , протоколом проведення слідчого експерименту від 05 червня 2017 року зі схемою до нього згідно якого потерпілий ОСОБА_11 вказав на обставини дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 09 грудня 2016 року.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №2871е від 25 серпня 2017 року у потерпілого ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 1-го ступеню, забійної рани в лобній області по центру та ліворуч, садна на спинці носу; закритої тупої травми грудної клітини з переломами 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го та 8-го ребер ліворуч по задньо-пахвовій лінії з явищами лівостороннього гідротораксу малого об`єму; підшкірної гематоми на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу; саден тулуба та кінцівок.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу, що діяли в ліву половину тіла, з послідуючим паданням на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надходження на стаціонарне лікування.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що в момент первинного контакту ОСОБА_11 знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні та був звернутий лівою поверхнею тіла до травмуючих предметів (виступаючих частин рухомого транспортного засобу).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №151 від 21 серпня 2017 року у ОСОБА_12 встановлені тілесні ушкодження: закритий крізвертельний перелом правої стегнової кістки, закритий перелом середньої третини лівої малогомілкової кістки, закритий перелом внутрішньої лодижки лівої великогомілкової кістки, численні садна голови, обличчя, тулубу, кінцівок, черепно-мозкова травма, струс головного мозку, підшкірна гематома лобної області ліворуч.

Встановлені тілесні ушкодження спричинені від дії тупих твердих предметів або при ударі о такі, якими могли бути і виступаючі частини транспортного засобу, що рухався.

Тілесні ушкодження спричинені незадовго до надання первинної медичної допомоги, що може відповідати терміну 09.12.2016, близько 16:00 годин.

Встановлені тілесні ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критеріям відсутності ознак небезпеки для життя, тривалого розладу здоров`я понад 21 добу.

Враховуючи характер та локалізацію встановлених тілесних ушкоджень, комісія експертів приходить до висновку, що механізм їх виникнення відбувався за фазами: І фаза - первинний контакт виступаючими частинами транспортного засобу мав місце в зовнішню поверхню лівої гомілки (під час якої виникли переломи середньої третини лівої малогомілкової кістки, внутрішньої лодижки лівої великогомілкової кістки); II фаза - падіння тіла на транспортний засіб з ударом о переднє вітрове скло (під час якої виникли закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, підшкірна гематома лобної ділянки); III фаза - падіння тіла на праву бокову поверхню і удар областю правого клубо-стегнового суглобу о тверде покриття з послідуючим ковзанням по ньому (під час якої виникли крізвертельний перелом правого стегна, численні садна обличчя, тулубу, кінцівок).
Наявність ушкоджень лівої гомілки, відсутність ушкоджень в області правої гомілки дають можливість вважати, що в момент первинного контакту з автомобілем нижні кінцівки гр. ОСОБА_12 знаходились у кроковому положенні.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №6/10.1/650 від 20 липня 2017 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля "Деу-Ланос" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

При заданому механізмі пригоди дії водія автомобіля "Деу-Ланос" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує суспільну небезпечність діяння, що характеризується необережною формою вини, ступінь тяжкості даного кримінального правопорушення, що віднесений законом до злочину невеликої тяжкості, та особу винного, який має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, провину визнав повністю. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття. Обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про призначення покарання обвинуваченому у виді обмеження волі, із застосування ст. 75 КК України, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім того, суд враховує, що п. "в" ст.1 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, засуджених за необережні злочини, які не є особливо тяжкими, осіб, які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав, мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Таким чином, суд вважає необхідним обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді основного покарання у виді обмеження волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на підставі п. "в" ст.1 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року, оскільки ОСОБА_3 має сина - ОСОБА_4 , 2013 року народження, відносно якого не позбавлений батьківських прав, а також вчинене кримінальне правопорушення є злочином вчиненим з необережності та не є тяжким злочином та під обмеження амністії не підпадає.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 , внаслідок заподіяння матеріальної шкоди суд вважає, що позов підлягає задоволенню у сумі 11 183, 02 гривень, враховуючи частково відшкодовану обвинуваченим матеріальну шкоду у сумі 7 950 гривень. При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 , внаслідок заподіяння моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень, суд вважає за необхідне задовольнити частково з урахуванням характеру й обсягу моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 , який отримав тілесні ушкодження у похилому віці, що призвело до змін його звичайного способу життя та зусилля, які йому необхідно буде прикласти для відновлення здоров`я у сумі 100 000 гривень, що на думку суду відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.
При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_13 , внаслідок заподіяння моральної шкоди у розмірі 150 000 гривень, суд враховує, що відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в заявах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.95 р., суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд погоджується з тим, що потерпілому ОСОБА_13 дійсно спричинено моральну шкоду, оскільки потерпіла ОСОБА_12 була його матір`ю, мала онкологічне захворювання на момент дорожньо-транспортної пригоди, та в результаті ДТП, враховуючи її похилий вік та хворобу - її загальний стан лише погіршився, отримані тілесні ушкодження внаслідок пригоди унеможливили належне оперативне лікування онкологічної хвороби, та в результаті чого вона померла, вказані обставини призвели до моральних та душевних страждань та переживань, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню у сумі 50 000 гривень.
Щодо позовних вимог потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 40 000 гривень за рахунок отриманої правової допомоги та оплати послуг адвоката суд вважає за необхідне задовольнити частково у сумі 10 000 гривень, що документально підтверджується квитанцією яка міститься в матеріалах кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі п. "в" ст.1 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного вироком суду, як основного так і додаткового покарання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави кошти за рахунок проведення експертизи у розмірі 692,09 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_11 11 183, 02 гривень за рахунок спричинення матеріальної шкоди та 100 000 гривень за рахунок спричинення моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 50 000 гривень за рахунок спричинення моральної шкоди та 10 000 гривень - витрат на правову допомогу.
Речовий доказ - автомобіль «Деу-Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити ОСОБА_10 , як власнику.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1