Справа № 216/4095/17
Провадження № 1-кп/216/261/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2018 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 об`єднане кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 від 17.03.2017 року та № 0000062 від 08.01.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 14.05.2009 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 23.09.2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 198, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 17.08.2011 року з Микитинської ВК Донецької області № 87 на підставі ухвали Микитинського районного суду м. Горлівки Донецької області від 09.08.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 27 днів;

- 20.02.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 10 днів позбавлення волі, звільнився 02.03.2013 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області № 21 за відбуттям строку покарання;

- 17.02.2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 03.03.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту, звільнився 24.07.2014 року за відбуттям строку покарання;

- 26.09.2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 05.05.2016 року з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області № 122 на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.04.2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 2 дні,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02.03.2017 року в нічний час доби ОСОБА_3 , діючи повторно, маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна, прибув до території домоволодіння АДРЕСА_3 , де, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, переліз через паркан, таким чином потрапивши на його територію, власником якого є ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_3 пошкодив двері до господарської споруди, звідки викрав три кувалди масою 3 кг вартістю 517,50 грн, кувалду вагою 5 кг вартістю 163,33 грн, сокиру масою 2 кг вартістю 302,50 грн, сокиру без ручки масою 2 кг вартістю 219,75 грн, тачку двоколісну «кравчучка» вартістю 187,50 грн, дві пилки по металу вартістю 215 грн, ручну дриль вартістю 157,50 грн. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного замка проник у приміщення літньої кухні, звідки викрав газовий кран вартістю 42,50 грн, розкладушку з алюмінію вартістю 382,50 грн, три металеві труби довжиною по 5 метрів кожна вартістю 793,20 грн. Привласнивши викрадене майно, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнового збитку на загальну суму 2 981,28 грн.

Крім того, 01.01.2018 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_3 , діючи повторно, маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна, прибув до території домоволодіння АДРЕСА_3 , за місцем мешкання маловідомої йому ОСОБА_6 , де, скориставшись відсутністю уваги з боку останньої, таємно викрав мобільний телефон марки «LG K8LTE Dual Sim Black», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 2 183,33 грн. Привласнивши викрадене майно, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнового збитку в розмірі 2 183,33 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказані вище злочини за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочинів визнає повністю. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він усвідомив свою негативну поведінку та щиро кається в скоєному, вибачився перед потерпілими та пообіцяв останнім добровільно відшкодувати завдану їм шкоду.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 02.03.2017 року в нього з подвір`я дійсно викрали все, що тільки можна було викрасти. Після цього працівники поліції йому повернули лише тачку «кравчучку». Обвинувачений ОСОБА_3 завдану злочином шкоду не відшкодував, тому він просив призначити йому суворе покарання.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, 01.01.2018 року обвинувачений ОСОБА_3 разом з її сином зайшли до неї додому посівати. Потім син віддав їй свій телефон на зберігання та разом із обвинуваченим пішли з дому. Через деякий час вона почула стук у двері, відчинила та побачила обвинуваченого, який попросив у неї мобільний телефон і папір для того, щоб переписати номер. Вона дала останньому телефон і пішла за папірцем, а коли повернулась, його вже не було. Обвинувачений ОСОБА_3 завдану злочином шкоду не відшкодував, однак просила його пожаліти та не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Ураховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого, заслухавши думки прокурора та потерпілих, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілих і дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів було роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав всі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_3 . Ці діяння містять склади злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 і ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкціях статей, що передбачають відповідальність за вчинені злочини, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, вибачився перед потерпілими та пообіцяв останнім добровільно відшкодувати завдану їм шкоду. Крім того, завдана потерпілому ОСОБА_5 шкода частково відшкодована шляхом повернення йому частини викраденого майна.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про те, що досягти мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним інших злочинів без ізоляції останнього від суспільства не можливо, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Разом з тим, ураховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, зокрема не перебування на обліках і позитивну характеристику, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, вибачення перед потерпілими, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 572 грн документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому таке покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме кравчучку металеву сіро-голубого кольору, вважати повернутою потерпілому ОСОБА_5 згідно з його розпискою від 02.08.2017 року (аркуш 36 кримінального провадження № 0000489).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (аркуш 27 кримінального провадження № 0000062).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1