Дата документу 27.08.2018
Справа № 334/2847/18
Провадження № 1-кп/334/571/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лисич`є, Верхнерогачикського району, Херсонської області, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжньої, працевлаштованої в ДНЗ ВПУ MC, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
13.03.2018, приблизно о 16 годині 53 хвилини, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, знаходячись у торговій залі магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул.Бородиньска, 20-Б, таємно викрала майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд» (), а саме: - свинячий ошийок без кісток, охолоджений вагою 1 кг 873 грам, вартістю 207 гривень 52 копійок без НДС. Далі ОСОБА_4 , заволодівши вказаним товаром, поклала його собі у сумку та не розрахувавшись за товар, покинула приміщення магазину «Сільпо». В результаті своїх умисних злочинних дій ОСОБА_4 спричинила ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальні збитки на загальну суму 207 гривень 52 копійок без НДС.

Крім того, 03.04.2018, приблизно о 16 годині 53 хвилини, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, знаходячись у торговій залі магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородиньска, 20-Б, таємно викрала майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд» (), а саме: - свинячий окіст без кісток, вагою 2 кг 115 грама, вартістю 204 гривень 35 копійок без НДС, чим спричинила ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальні збитки на зазначену суму. Далі ОСОБА_4 , заволодівши вказаним товаром поклала його собі у сумку та не розрахувавшись за товар, покинула приміщення магазину «Сільпо».

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнала у повному обсязі. Пояснила, що дійсно 13.03.2018 і 03.04.2018 вона через скрутне матеріальне становище здійснила крадіжку у магазині ТОВ «Сільпо-Фуд», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородиньска, 20-Б. Щиро кається у скоєному, добровільно відшкодувала спричинені збитки, а тому просить суворо її не карати.

Згідно з ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин по даному кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 і які учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції немає, а також суд роз`яснив, що у такому випадку учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого злочину повністю доведена. Суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, на обліку у наркологічному, психіатричному диспансері не перебуває, є особою пенсійного віку, а також приймає до уваги ставлення обвинуваченої до скоєного злочину, зокрема, визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття і добровільне відшкодування завданих збитків. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 у мінімальне покарання у виді арешту, передбаченому санкцією ч.1 ст. 185 КК України, та позбавлення волі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 185 КК України. Остаточне покарання ОСОБА_4 має бути визначено на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

Разом з цим, приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винної, яка щиро розкаялася у вчиненому, добровільно відшкодувала спричинені збитки, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, і щодо неї є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки, що на думку суду буде необхідним і достатнім для досягнення мети її виправлення і попередження скоєння нею нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання
за ч.1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць,
за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на неї обов`язки.
В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою засудженої покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем її проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1