АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/8092/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2388/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.185, ч.1 ст.357,ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 19.06.2018 року року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Київського районного суду м.Харкова від 19 червня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, українець, з повною середньою освітою, не одружений, осіб на утримані не має, офіційно не працевлаштований, місця реєстрації не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 06.04.2007 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 11.09.2007 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 29.03.2011 року із Первомайської ВК Харківської області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 24 дня;
- 07.06.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 11.03.2015 року із Олексіївської ВК Харківської області по відбуттю строку покарання,
визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.2 ст.15,ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання:
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,
-за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі,
-за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , 30.03.2018, приблизно о 14:00 годині, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Розбивши вікно будинку, ОСОБА_7 проник до будинку та таємно викрав чуже майно, належне потерпілому ОСОБА_9 , а саме: металевий сейф Ferocon моделі БС-25Е, вартістю 655 гривень 90 копійок, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2004 від 27.04.2018, в якому знаходились документи, що матеріальної цінності для потерпілого не становлять та годинник наручний механічний «ORIENT water resistant EM5C-CO CA», вартістю 140 гривень 00 копійок, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1940 від 26.04.2018. Після цього, ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд.
Також, 30.03.2018, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, проник на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . Розбивши вікно будинку, ОСОБА_7 проник до будинку та таємно викрав банківські карточки «Приватбанку», які знаходились в шафі у вказаному будинку, та належали потерпілому ОСОБА_9 .
Крім того, 20.04.2018, приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та із застосуванням цегли розбив вікно будинку, за вказаною адресою. Проникнувши до будинку через вікно, ОСОБА_7 таємно викрав чуже майно, належне потерпілій ОСОБА_10 , а саме: телевізор марки «LG» моделі 32LE3300, електробритву ТМ «BRAUN» моделі Series 3 300; мобільний телефон ТМ «Nokia 6233», на загальну вартість 4357 гривень 00 копійок, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1966 від 26.04.2018. Після цього, ОСОБА_7 намагався покинути місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядитись ним у подальшому на власний розсуд, однак свій умисел до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий свідком ОСОБА_11 на дорозі поблизу будинку 42 по вул. Герасимовській в м. Харкові.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Київського районного суду м.Харкова від 19.06.2018 року змінити в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення, застосувати до нього вимоги ст.ст. 69,69-1,75,76 КК України.
В обґрунтування вимог вказує на те, що суд призначив йому занадто суворе покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі. Посилається на недостатнє врахування судом першої інстанції пом`якшуючих його вину обставин, а саме: визнання вини, щиросердне каяття у скоєному, відшкодування спричиненої шкоди потерпілим шляхом добровільного повернення майна, відсутність цивільного позову та претензій у потерпілих, сприяння розкриттю злочину, співпрацю зі слідством, наявність постійного місця проживання в м.Харкові, міцні соціальні зв`язки з близькими родичами, наявність тимчасового доходу.
Вважає, що при урахуванні всіх вказаних обстави суд мав всі об`єктивні умови та законні підстави на призначення йому більш м`якого покарання, а також міг вирішити питання щодо призначення йому покарання з випробуванням на той же строк.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і просив пом`якшити покарання; захисника, який підтрамав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів; відношення обвинуваченого до вчиненого; визнання своєї провини; розмір заподіяної шкоди; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, не працює та офіційних джерел доходу не має, не одружений, дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває
Відповідно до ст.ст. 66 КК України судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття у скоєному. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Крім того судом прийнято до уваги, що ОСОБА_7 скоїв злочин маючи не зняту судимість, та призначено покарання за сукупністю скоєнних злочинів, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, але відповідних висновків для себе не зробив, довіру суду не виправдав та продовжуючи злочинну діяльність вчинив нові тяжкі злочини проти власності, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів. Посилання обвинуваченого на добровільне відшкодування збитків потерпілим є безпідставним, оскільки майно було повернуто потерпілим правоохоронними органами.

При таких обставинах та з врахуванням того, що ОСОБА_7 вичинв злочини проти власності, з такими кваліфікуючими ознаками, як проникнення у житло та вчинені повторно, доводи апеляційної скарги обвинуваченого, щодо наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розслідуванню злочинів, а також характерезуючих особу даних, в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та скоєних ним злочинів і не дають підстав для пом`якшення призначеного покарання та застосування до обвинуваченого ст.ст. 69,75,76 КК України.

Тому колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 відповідає тяжкості скоєнних ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із суворістю колегія суддів не має.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м.Харкова від 19 червня 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: