УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/1159/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.5 ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
09 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в кримінальне провадження №279/1159/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року,
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну. При цьому, наголошує на тому, що суд першої інстанції безпідставно, всупереч вимог кримінального закону не зарахував строк його попереднього ув`язнення з 03.09.2016 по 23.11.2017, а також з листопада 2015 року по березень 2016 року з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог процесуального закону.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 був засуджений вироком Святошинського районного суду м.Києва від 02.08.2017 за ч.1 ст.186, ч.2 ст.263, ч.2 ст.309, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Згідно вироку, строк попереднього ув`язнення з 03.09.2016 по 20.06.2017 включно зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року до набрання вироком законної сили зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення як за один день позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 23.11.2017.
Заарештовано ОСОБА_7 03.09.2016, тобто початок строку відбування покарання обчислюється з 03.09.2016.
Відповідно до довідки Коростенської ВК №71, засуджений ОСОБА_7 , за період з 05.09.2016 по 19.01.2018 перебував в Київському СІЗО.
На даний час ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Коростенській виправна колонія (№ 71)».
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цей Закон був чинним до 20.06.2017 до введення в дію Закону України №2046-VІІІ від 18.05.2017 року, яким було внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
В силу ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Так, відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Разом з цим, аналіз ч.2 ст.5 КК України дає підстави для висновку, що не будь-який закон, що погіршує становище особи після вчиненого нею діяння, є законом про кримінальну відповідальність, а лише той, який ставить це погіршення в залежність від діяння. Строк попереднього ув`язнення, який зараховується до строку відбування покарання, залежить не від властивостей діяння, вчиненого засудженим, а від інших чинників. Цей строк не є безпосереднім правовим наслідком вчиненого діяння (на відміну від строку призначеного покарання), а залежить від інших факторів - необхідності попередження ризиків, що виправдовують затримання або тримання під вартою, строку досудового розслідування та судового розгляду тощо. Таким чином, закон про зміну порядку зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, не можна беззастережно вважати «законом про кримінальну відповідальність», оскільки це невиправдано розширює це поняття.
Тобто, як вважає апеляційний суд, положення ч.2 ст.5 КК України, не мають відповідного правого впливу на можливість застосування вимог ч.5 ст.72 КК України, оскільки ч.5 ст.72 КК України, не є нормою, яка має відношення до встановлення злочинності діяння або посилення кримінальної відповідальності, а тому зміни, внесені до цієї норми, не можуть розцінюватись як такі, що погіршують становище обвинуваченого.
Крім того, зворотна дія закону (в порядку ст.5 КК України) означає, що новий закон застосовується як до тих фактів і правовідносин, які виникли чи продовжують існувати після набрання цим актом законної сили, так і тих, що існували до цього. Водночас цей принцип не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію закону, тобто дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності.
Оскільки, попереднє ув`язнення має триваючий у часі характер і застосовувалося щодо ОСОБА_7 як до 20 червня 2017 року включно (тобто під час дії ч.5 ст.72 КК у редакції Закону України № 838-VIII, який визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), так і після того, починаючи з 21 червня 2017 року (коли набрав чинності Закон України № 2046-VIII, яким ч.5 ст.72 КК викладена в новій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі), апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції (Святошинського районного суду м.Києва) вірно зарахував обвинуваченому ОСОБА_7 період його попереднього ув`язнення, який мав місце по 20 червня 2017 року включно, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII (з урахування принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи»), та застосував норми ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII (відповідно до принципу прямої дії закону) періоду попереднього ув`язнення останнього, який тривав, починаючи з 21 червня 2017 року.
При цьому, зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.03.2018 року по справі №51-577км18, від 06.06.2018 по справі №180/746/16-к та береться до уваги апеляційним судом.
Тобто, строки попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 , на які посилається останній в своїй апеляційній скарзі, були зараховані до строку відбування покарання вироком Святошинського районного суду м.Києва від 02.08.2017, таке повторне зарахування не буде відповідати вимогам ч.5 ст.72 КК України.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд не вбачає порушень кримінального закону при винесенні оскаржуваної ухвали, яка є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :