Провадження № 1-кп/679/21/2018
Справа № 679/783/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальні провадження №0000225 від 11.06.2017 року та №0000252 від 04.07.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, безробітного, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.06.2005 року Нетішинським міським судом за ст.15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 24.04.2007 року Нетішинським міським судом за ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 18.03.2008 року Нетішинським міським судом за ч.3 ст.289, ст.15, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

- 10.05.2012 року Нетішинським міським судом за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

- 22.11.2012 року Нетішинським міським судом за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;

- 10.01.2014 року Нетішинським міським судом за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- 29.11.2016 року Нетішинським міським судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.185, ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 29.11.2016 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин, на шлях виправлення не став та вчинив нові, умисні, корисливі злочини проти власності, при наступних обставинах.

Так, 10 червня 2017 року, близько 18 год. 00 хв. в приміщенні магазину «Пиво-води», що по вул.Незалежності, 14, в м.Нетішин Хмельницької області, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що ОСОБА_6 залишив на лавці за столиком чоловічу сумку, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав з неї майно, а саме: чоловічий гаманець із шкіро-замінника коричневого кольору, вартістю 30 гривень. У вказаному гаманці, окрім банківської картки АТ «Ощадбанк» знаходились: технічний паспорт на автомобіль марки «VWJetta» 1989 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , пенсійне посвідчення та посвідчення водія, кредитна та пенсійна картка ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 . Проте, у ОСОБА_4 умислу на заволодіння даними офіційними документами не було, а тому він ними розпорядився, викинувши у смітник.

В подальшому, близько 19 год. 56 хв., перебуваючи в магазині «Кондор», що по вул.Незалежності, 18, в м.Нетішин Хмельницької області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом проведення транзакції, розрахувався викраденою банківською карткою АТ «Ощадбанк», яка належить ОСОБА_6 за придбані для власного споживання продукти харчування, таємно викравши таким чином грошові кошти в сумі 45 грн. 45 коп., чим спричинив останньому матеріальних збитків для ОСОБА_6 на вказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 цього ж дня близько 20 год. 05 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Андріївський», що по вул.Незалежності, 9, в м.Нетішин, Хмельницької області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом проведення транзакції, розрахувався викраденою банківською карткою, яка належить ОСОБА_6 , за придбані для власного споживання продукти харчування, таємно викравши таким чином грошові кошти в сумі 332 грн. 50 коп., чим спричинив останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Близько 20 год. 15 хв. цього ж дня, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину «Космо», що по вул.Незалежності, 11 в м.Нетішин Хмельницької області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом проведення транзакції, розрахувався викраденою банківською карткою, яка належить ОСОБА_6 , за придбані для власного використання засоби особистої гігієни, таємно викравши таким чином грошові кошти в сумі 1556 грн. 20 коп., чим спричинив останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1964 грн. 15 коп.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

Крім того, 10 червня 2017 року, близько 18 год. 00 хв. в приміщенні магазину «Пиво-води», що по вул.Незалежності, 14, в м.Нетішин Хмельницької області, ОСОБА_4 побачив раніше незнайомого ОСОБА_6 , у руці котрого знаходилась платіжна банківська картка. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на викрадення офіційного документу, а саме платіжної картки, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_6 залишив на лавці за столиком чоловічу сумку, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав з сумки майно, а саме: чоловічий гаманець зі шкіро-замінника, в якому знаходилася платіжна картка АТ «Ощадбанк», виготовлена на ім`я ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що дана банківська картка належить іншій особі, є офіційним документом та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу, у цілях подальшого збагачення, привласнив її, після чого зник з місця скоєння злочину.

Органом досудового розслідування такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України як викрадення офіційних документів, з корисливих мотивів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 по даних епізодах вину визнав повністю та надав покази, що дійсно в червні 2017 року прийшов до магазину «Пиво-води», де побачив ОСОБА_6 . Пізніше, він вживав спиртні напої в цьому ж магазині та помітив, що ОСОБА_6 залишив на лавці за столиком чоловічу сумку «барсетку», і коли останній вийшов, то ОСОБА_4 вирішив викрасти гаманець з «барсетки», що зробив після того як переконався, що за його діями ніхто не спостерігає. Здійснивши крадіжку обвинувачений вийшов з приміщення магазину «Пиво-води» та вирішив піти по інших магазинах, щоб перевірити чи зможе він розраховуватись викраденою ним банківською карткою. Всі документи, які були в гаманці, окрім банківської картки АТ «Ощадбанк» ОСОБА_4 викинув у смітник так як вони не були йому потрібні. Йому вдалося розрахуватися викраденою карткою в магазинах «Кондор», «Андріївський», «Космо», де він купував продукти харчування та засоби особистої гігієни для власного використання.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України доводиться показами потерпілого, свідків та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав покази, що перебував у магазині «Пиво-води», де вживав спиртні напої. В один момент він залишив свій столик, а коли повернувся то побачив, що в його «барсетці» відсутній гаманець. На той момент хто і яким чином здійснив крадіжку він не знав, пізніше йому стало відомо, що це ОСОБА_4 . Оскільки пройшло багато часу, потерпілий більше нічого не пригадує, обвинуваченого пробачив, претензій до нього не має, матеріальну шкоду йому відшкодовано ОСОБА_4 повністю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала покази, що являється продавцем у магазині «Пиво-води». Вона пам`ятає як одного дня потерпілий ОСОБА_6 звернувся до неї з тим, що у нього все викрали та показав порожню «барсетку». Також ОСОБА_6 просив, щоб один з продавців зателефонував на гарячу лінію банку для того щоб заблокувати його банківські картки, бо сам він був у нетверезому стані і не міг цього зробити. Свідок зазначила, що з потерпілим було двоє осіб, один з яких ОСОБА_4 , який називав потерпілого дядя ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав покази, що відвідує магазин «Пиво-води» досить часто, тому не пам`ятає в який саме день він перебував там разом з ОСОБА_4 . Чи здійснював останній крадіжку та яким чином свідок не бачив та не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що являється продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Обвинуваченого ОСОБА_4 не пам`ятає та про вчинення ним крадіжки нічого не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що працювала продавцем у магазині «Космо» влітку 2017 року. В один день, орієнтовно о 20 годині, коли вона перебувала на своєму робочому місці, то почула шум в торговому залі. Інші продавці сказали їй, що в залі є дві підозрілі особи, які перевертали товар, тому в продавців виник сумнів щодо їх платоспроможності, але ці особи розрахувались банківською карткою за придбаний товар на суму близько 1500 грн. та пішли. На наступний ранок до магазину зайшов старший чоловік і розпитував про розрахунок його банківською карткою іншими особами. Пізніше приходили невідомі їй чоловіки та намагались повернути придбаний товар до магазину, однак їм відмовили.

Про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України свідчать також досліджені у судовому засіданні речові та письмові докази, зокрема:

- протокол огляду від 12.06.2017 року з додатками, згідно якого оглянуто надану потерпілим ОСОБА_6 виписку по картковому рахунку, відповідно до якої 10.06.2017 року здійснено розрахунок в торгово-сервісних мережах «Андріївський», «Космо», «Кондор»;

т.3, а.с.15-17

- протокол огляду від 12.06.2017 року з фото-таблицями, згідно якого оглянуто наданий потерпілим ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Нокіа-6303і», в якому наявні три смс-повідомлення від абонента « ОСОБА_12 » про проведені транзакції 10.06.2017 року в торгово-сервісних мережах «Андріївський», «Космо», «Кондор»;

т.3, а.с.19-21

- протокол огляду від 12.06.2017 року з фото-таблицями, згідно якого оглянуто оптичний диск з файлами із відеозаписами з камер спостереження магазину «Космо»;

т.3, а.с.30-35

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2017 року.

т.3, а.с.41-46

Також в судовому засіданні переглянуто відеозапис з камер спостереження магазину «Космо» на якому чітко видно як обвинувачений ОСОБА_4 разом із свідком ОСОБА_9 заходять до магазину, беруть на полицях товар, ОСОБА_4 підходить до каси та діставши з кишені банківську картку розраховується за придбаний товар та ховає її назад до кишені і виходить з приміщення магазину.

Таким чином, суд вважає доведеним винність підсудного ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 29.11.2016 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин, на шлях виправлення не став та вчинив нові, умисні, корисливі злочини проти власності, при наступних обставинах.

Так, 27 липня 2017 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , в ході розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_13 , вирішив вчинити крадіжку майна належного останньому. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 після розпиття спиртних напоїв, покинув помешкання ОСОБА_13 та дочекавшись в приміщенні коридору загального користування поки він засне, достовірно знаючи про те, що замикаючий пристрій дверей не працює, через не зачинені двері проник до квартири. Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном ОСОБА_4 зайшов до приміщення балкону звідки таємно, умисно, повторно з шафи викрав електричну дрель марки «Mastermax» вартістю 384 грн. 75 коп., електричну дрель вітчизняного виробництва вартістю 300 грн. та кутову шліфмашинку марки «Bosch» вартістю 350 грн. Після чого зайшов до спальної кімнати звідки зі столу викрав електричну бритву марки «Philips» вартістю 350 грн., електричну машинку для стрижки марки «Philips» вартістю 300 грн. та праску марки «Philips» вартістю 150 грн. Надалі з викраденим майном покинув приміщення квартири, яким розпорядився на власний розсуд.

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1834 грн. 75 коп.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, поєднаній із проникненням у житло.

Проте, враховуючи здобуті під час судового слідства докази по даному епізоду, суд не погоджується в повній мірі з даною кваліфікацією щодо наявності в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як проникнення у житло, виходячи із наступного.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 по даному епізоду в судовому засіданні вину визнав повністю та надав покази, що дійсно 27 липня 2017 року за запрошенням ОСОБА_13 розпивав спиртні напої у його помешканні. Через деякий час він пішов за алкоголем, а коли повернувся то ОСОБА_13 вже заснув. ОСОБА_4 спробував його розбудити, але той не прокидався і у нього виник намір на здійснення крадіжки. Потім підсудний пройшовшись по квартирі та балкону вирішив викрасти праску, тюнер, електроінструменти, бритву, шліфувальну машинку, машинку для стрижки. Після цього, ОСОБА_4 вийшов з квартири та пішов додому. Вхідні двері до квартири потерпілого не зачиняв так як вони були зламані. Деякі викрадені речі встиг продати, а інші видав працівникам поліції. Підсудний зазначив, що завдану потерпілому ОСОБА_13 шкоду відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні надав покази, що дійсно у нього в гостях перебував ОСОБА_4 з дружиною, де вони розпивали спиртні напої вдвох з ОСОБА_4 . Потім підсудний з дружиною пішов, а ОСОБА_13 в цей час заснув, а коли прокинувся то побачив, що в його квартирі відсутні певні речі. Вхідні двері до його квартири ще до цього були зламані, тому на замок не зачинялись. В судовому засіданні потерпілий путався у своїх показах, спочатку вказав на те, що чув як ОСОБА_4 повертався до його квартири, пізніше зазначив, що спав п`яний та не пам`ятає чи приходив обвинувачений знову. Потерпілий зазначив, що пробачає ОСОБА_4 , претензій до нього не має, просить суворо не карати останнього, оскільки у нього малолітні діти.

В ході судового слідства досліджені речові та письмові докази, які вказують на вчинення крадіжки ОСОБА_4 , зокрема:

- протокол огляду електродрелі «Mastermax», яку підсудний добровільно видав працівникам поліції;

т.2, а.с.12-13

- заява ОСОБА_14 від 13.07.2017 року про добровільну видачу працівникам поліції електричної бритви «Philips», яку він придбав у ОСОБА_4 в кінці червня 2017 року;

т.2, а.с.14

- протокол огляду електричної бритви «Philips», яку підсудний продав ОСОБА_14 ;

т.2, а.с.15-16

- висновок експерта №641т від 21.07.2017 року, згідно якого вартість електричної дрелі «Mastermax» могла складати 384,75 грн.;

т.2, а.с.26

- довідка ФОП ОСОБА_15 від 25.07.2017 року, згідно якої вартість електричної бритви «Philips» станом на 27.06.2017 року становить 350 грн.

т.2, а.с.27

- довідки ФОП ОСОБА_16 від 26.07.2017 року, згідно яких станом на 27.06.2017 року вартість бувшої в користуванні праски марки «Philips» становить 150 грн., шліфувальної машинки «Bosch» - 350 грн., електричної дрелі вітчизняного виробництва 300 грн., машинки для стрижки марки «Philips» - 300 грн.

т.2, а.с.31-34

Відповідно до роз`яснень які дані в Постанові Пленуму Верховного Суду України №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року, під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

В ході судового слідства не здобуто доказів, які б підтверджували проникнення ОСОБА_4 у житло ОСОБА_13 , який сам запросив підсудного до себе додому, що підтвердив під час надання показів у суді, тому суд вважає за необхідне виключити таку кваліфікуючу ознаку як проникнення у житло, та перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч.3 ст.185 КК України на ч.2 ст.185 КК України, яка передбачає відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненій повторно.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вироком Нетішинського міського суду від 29.11.2016 року, що набрав законної сили 29.12.2016 року, його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та засуджено до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин.

10.02.2017 року ОСОБА_4 з`явився до Славутського МРВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання згідно ч.3 ст.40 КВК України, невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, на підставі ч.2 ст.389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що було відібрано підписку.

03.03.2017 року ОСОБА_4 було вручено направлення на громадські роботи до КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин, де він повинен був приступити до відбування покарання до 13.03.2017 року.

Відповідно до наказу директора КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин №49ос від 20.03.2017 року, ОСОБА_4 був прийнятий до виконання вироку суду щодо відбування покарання, за ним була закріплена відповідальна особа та складено графік роботи, згідно якого ОСОБА_4 повинен був відбувати громадські роботи у визначений графіком час на об`єктах, що визначені КП НМР «Благоустрій» та погоджених з Славутським МРВ з питань пробації, а саме 4 години на день, виконуючи роботи по прибиранню широких тротуарів від піску, прибиранню пішохідних мостів, прибиранню обвідного каналу та навантаженню піску на трактор.

Однак, ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги Славутського МРВ з питань пробації, порушуючи встановлений законом порядок та умови відбуття покарання, 23.05.2017 року, 29.05.2017 року та 30.05.2017 року без поважних причин допустив прогули за місцем відбування покарання у кількості 12 годин громадських робіт. В подальшому, 06.06.2017 року, 12.06.2017 року та 13.06.2017 року ОСОБА_4 без поважних причин знову не з`явився для відбуття покарання у вигляді громадських робіт, у зв`язку з чим 19.06.2017 року його було письмово попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт на підставі ч.2 ст.389 КК України.

Проте, не реагуючи на попередження, ОСОБА_4 продовжив ухилятися від виконання покарання у вигляді громадських робіт, та без поважних причин 19.06.2017 року, 20.06.2017 року, 26.06.2017 року та 27.06.2017 року не з`явився для відбування покарання у вигляді громадських робіт до КП НМР «Благоустрій».

Так ОСОБА_4 відбув 56 годин громадських робіт, до відбуття залишилося 44 годин громадських робіт.

Крім того, 25.07.2017 року постановою Нетішинського міського суду ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 2 (дві) доби.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України як умисне ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 по даному епізоду в судовому засіданні вину визнав повністю та надав покази, що дійсно декілька разів не з`являвся до КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин для відбування покарання у вигляді громадських робіт, призначених за вироком суду, без поважних на те причин та у зв`язку з проблемами в сім`ї. Він не хотів, щоб так сталося, але у період коли він мав відбувати громадські роботи, він їздив у Волинську область на роботу, де працював офіційно.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України доводиться показами свідків та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що являється заступником начальника Славутського МРВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. ОСОБА_4 перебував на обліку в Славутському МРВ з питань пробації по виконанню вироку Нетішинського міського суду від 29.11.2016 року, що набрав законної сили 29.12.2016 року, яким останнього засуджено до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин. За погодженням з ОСОБА_17 засудженого було направлено для відбування покарання до КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин та оформлено відповідні документи. Пізніше до Славутського МРВ з питань пробації надійшов лист від адміністрації КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин про те, що ОСОБА_4 не з`являється на роботу та не відпрацював 44 години громадських робіт. Останній неодноразово викликався до відділку для надання пояснень, а також здійснювались виходи за місцем проживання засудженого, проте на зауваження ОСОБА_4 не реагував, поважності причин пропуску роботи не пояснював. У зв`язку з цим, Славутським МРВ з питань пробації було подано заяву до Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за невиконання вироку суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що являється інспектором з кадрів КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин. У березні 2017 року з Славутського МРВ з питань пробації надійшло направлення згідно якого ОСОБА_4 повинен був відбувати покарання у вигляді 100 годин громадських робіт на їхньому підприємстві. Згідно цього було розроблено відповідний графік відпрацювань, а також заповнювався табель виходу на роботу ОСОБА_4 . У дні коли останній повинен був з`являтись для виконання робіт він не відповідав на телефонні дзвінки, кудись зник. Жодних документів, у тому числі лікарняних листів, про причини неявки для виконання громадських робіт до КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин ОСОБА_4 не подавав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що працює у КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин. 20 березня 2017 року до них на підприємство прийшов ОСОБА_4 для відпрацювання 100 годин громадських робіт відповідно до вироку суду відносно нього. Станом на 25.05.2017 року обвинувачений відпрацював 60 годин і після того жодного разу не з`являвся до КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин. оскільки про причини неявки на роботу ОСОБА_4 не повідомляв, тому свідок повідомила про це керівництву КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин. під час відпрацювання 60 годин громадських робіт, обвинувачений ставився до роботи сумлінно, виконував всю роботу добре.

Про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України свідчать також досліджені у судовому засіданні речові та письмові докази, зокрема:

- лист КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин №419 від 25.07.2017 року, адресований начальнику Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про те, що ОСОБА_4 з 23.05.2017 року не відбуто 44 години громадських робіт з невідомих причин;

т.2. а.с.64

- подання від 19.06.2017 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 ;

т.2, а.с.67-68

- довідка про вчинені засудженим ОСОБА_4 порушення та вжиті Славутським МРВ з питань пробації заходи впливу;

т.2, а.с.69

- довідка про відбутий засудженим час покарання;

т.2, а.с.70

- лист КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин №311 від 31.05.2017 року про те, що ОСОБА_4 з невідомих причин не з`явився на роботу 23.05.2017 року, 29.05.2017 року та 30.05.2017 року;

т.2, а.с.77

- лист КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин №343 від 13.06.2017 року про те, що ОСОБА_4 з невідомих причин не з`явився на роботу 12.06.2017 року, 13.06.2017 року;

т.2, а.с.78

- лист КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин №327 від 07.06.2017 року про те, що ОСОБА_4 з невідомих причин не з`явився на роботу 06.06.2017 року;

т.2, а.с.79

- лист КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин №356 від 20.06.2017 року про те, що ОСОБА_4 з невідомих причин не з`явився на роботу 19.06.2017 року, 20.06.2017 року;

т.2, а.с.80

- лист КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин №370 від 03.07.2017 року про те, що ОСОБА_4 з невідомих причин не з`явився на роботу 26.06.2017 року, 27.06.2017 року;

т.2, а.с.81

- справу №03/17, заведену на ОСОБА_4 . Славутським МРВ з питань пробації в якій наявні: вирок Нетішинського міського суду від 29.11.2016 року відносно ОСОБА_4 , розпорядження про виконання даного вироку, виклики для постановки на облік засудженого, пояснення ОСОБА_4 , підписка засудженого про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання від 10.02.2017 року, довідка про проведення бесіди від 10.02.2017 року, табелі обліку робочого часу працівників, направлення до КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин, графіки виходу ОСОБА_4 на роботу, наказ директора КП НМР «Благоустрій» м.Нетішин №49ос від 20.03.2017 року про прийняття ОСОБА_4 для відбування покарання в виді громадських робіт, дані про кількість відпрацьованих годин, характеристики на засудженого, виклики засудженого до Славутського МРВ з питань пробації, попередження ОСОБА_4 від 19.06.2017 року.

т.2, а.с.91-148

Таким чином, суд вважає доведеним винність підсудного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

В судовому засіданні досліджено також характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_4 . По місцю проживання останній характеризується позитивно, конфліктів з сусідами не мав, спиртними напоями не зловживає, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. На утриманні підсудного перебуває троє малолітніх дітей, на даний час перебуває на обліку як безробітній у Нетішинському міському центрі зайнятості.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 , беручи до уваги інформацію, що характеризує його особистість, вік, спосіб життя, історію правопорушень, але за умови низького рівня ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, ОСОБА_4 можна надати шанс виправитись без позбавлення волі.

т.1, а.с.112-116

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання. При цьому, суд враховує, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності.

Обвинувачений вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Статтею 67 КК України рецидив злочинів визнано обтяжуючою покарання обставиною.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Оскільки відповідно до ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, то вчинення саме в цей період нового умисного злочину утворює з попереднім умисним злочином їх рецидив.

Таким чином, суд вважає рецидив злочинів обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, суд визнає обтяжуючою обставиною покарання обвинуваченого ОСОБА_4 вчинення злочину, що мав місце 27 липня 2017 року, у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено в ході судового слідства.

Відповідно до ч.1 ст.33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами статті Особливої частини цього Кодексу, за кожен із яких її не було засуджено.

У відповідності до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

На переконання суду підсудний ОСОБА_4 вчинив два тотожних злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України та два інші злочини, які передбачені ч.1 ст.357, ч.2 ст.389 КК України, а тому суд вважає правильним кваліфікувати його дії за ч.2 ст.185 КК України за всіма епізодами крадіжок кваліфікуючою ознакою яких є повторність.

Таким чином, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.389 КК України, обравши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також суд враховує, що підсудний ОСОБА_4 не відбув частину покарання, призначеного вироком Нетішинського міського суду від 29.11.2016 року, який набрав законної сили 29.12.2016 року, у виді 44 годин громадських робіт, що у відповідності з підпунктом «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України складає 5 повних днів позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Тому, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом складання покарання, призначеного цим вироком та невідбуту частину покарання за вироком Нетішинського міського суду від 29.11.2016 року, який набрав законної сили 29.12.2016 року, у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що саме такий вид покарання з ізоляцією від суспільства забезпечить виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Аналізуючи можливість застосування до підсудного ОСОБА_4 звільнення від кримінальної відповідальності на підставі пункту «в» ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» суд приходить до наступного.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі пункту «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та вказав, що це буде суперечити пункту «а» ст.9 цього Закону.

Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 квітня 2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як встановлено в ході судового слідства, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» у підсудного ОСОБА_4 на утриманні перебуває троє малолітніх дітей: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 19.04.2018 року), ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 19.04.2018 року), ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 10.02.2018 року).

Разом з тим, відповідно до вимог пункту «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб: які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 не поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки останній до повного відбуття покарання за попереднім вироком Нетішинського міського суду від 29.11.2016 року, який набрав законної сили 29.12.2016 року, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини, а тому він не підлягає звільненню від відбування покарання.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Питання про долю речових доказів і документів у даному кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 обрати у виді взяття під варту до вступу вироку в законну силу.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати в сумі 395 гривень 48 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, п."а" ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році", суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді одного року обмеження волі;

- за ч.2 ст.389 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71, ст.72 КК України до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, шляхом складання невідбутої частини покарання, що призначене за попереднім вироком Нетішинського міського суду від 29.11.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки п`ять днів.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, взявши його під варту в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 395 гривень 48 копійок судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази у справі:

- оптичний диск з файлами із відеозаписами з камер спостереження магазину «Космо» - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- електродрель «Mastermax», електричну бритву «Philips», які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області - повернути власнику ОСОБА_13 .

- справу №03/17, заведену на ОСОБА_4 Славутським МРВ з питань пробації зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1