печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про здійснення спеціального досудового розслідування у КП № 0000368 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 08.05.2014 року відносно ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона кримінального провадження вказує, що слідчими управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 08.05.2014 року за підозрою колишнього Першого віце-прем`єр-міністраУкраїни ОСОБА_3 та колишнього голови Державного агентства України з інвестицій та розвитку ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме заволодіння державними коштами особливо великому розмірі шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, а також за фактами шахрайства, зловживання службовим становищем та доведення до банкрутства, тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 2 ст. 364, ст. 219 КК України.

23.12.2014 року у кримінальному провадженні № 0000368 від 08.05.2014 року начальником третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України та 09.10.2017 року складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 5 ст. 191 КК України.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_3 , орган досудового розслідування був позбавлений можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру у день його складення.

З метою вручення ОСОБА_3 складеного 09.10.2017 року письмового повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нової підозри до Генеральної прокуратури Російської Федерації направлено запит про надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення процесуальних документів.

Орган досудового розслідування зазначає, що обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_3 переховуються від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності є відсутність останнього за місцем реєстрації та проживання, та перебування за межами України в Російській Федерації.

15.01.2015 року підозрюваного ОСОБА_3 оголошено в розшук, здійснення розшуку підозрюваного доручено Службі безпеки України.

Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва неодноразово надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Листом № 14/12/5-3150 від 29.08.2017 року ГУ БКОЗ СБУ повідомлено про те, що ОСОБА_3 перебуває на території Російської Федерації.

Сторона обвинувачення зазначає, що на даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності на території Російської Федерації, оголошений у розшук.

За вказаних обставин прокурор просить надати дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 08.05.2014 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання вважає, що воно не відповідає вимогам ст. 297-2 КПК України.

Порядок надання слідчим суддею дозволу на проведення спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень унормовано главою 24-1 КПК України з особливостями, встановленими п. 20-1 Перехідних положень КПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 297-2 КПК України, у клопотанні прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості щодо оголошення особи у міждержавний та/або міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Подане клопотання не в повній мірі відповідає вищезазначеній нормі.

У клопотанні орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000368 від 08.05.2014 року підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Обов`язковою передумовою звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування є наявність фактичних даних, які вказують на те, що особа, з наявним статусом підозрюваної особи в розумінні положень ст. 42 КПК України переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошена у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи яка понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якої наявні фактичні дані, що вона перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Проте доказів, які б беззаперечно підтверджували факт переховування від органів слідства та суду саме з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні матеріали клопотання не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Підозрюваному, обвинуваченому, згідно ч. 8 ст. 42 КПК України, вручається пам`ятка про його процесуальні права та обов`язки одночасно з їх повідомленням особою, яка здійснює таке повідомлення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, відносно ОСОБА_3 , складено повідомлення про підозру від 23.12.2014 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України та 30.12.2014 року повідомлення про підозру на 8 арк., направлено ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , однак відповідно до рапорту слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 31.12.2014 року направити повідомлення про підозру не вдалося можливим.

Відповідно до листа №17/2-32863-14 від 06.01.2015 року ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , направлено повідомлення про підозру від 23.12.2014 року, проте поштове повідомлення, повернулося на адресу відправника із відміткою «За закінченням терміну зберігання».

09.10.2017 року ОСОБА_3 , за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , направлено примірник повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України від 09.10.2017 року та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного на 50 аркушах.

Під ухиленням від слідства або суду розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Спеціальне досудове розслідування можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Як зазначає п.14 ст.3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчинені кримінального правопорушення.

Оскільки ОСОБА_3 фактично не повідомлений про висунуту йому підозру, вважати, що він переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності немає.

З матеріалів клопотання вбачається, що 27.01.2015 ОСОБА_3 з адвокатом ОСОБА_7 особисто укладено договір про надання правової допомоги. З 11.01.2014 року офіційно державний кордон не перетинав. Разом з цим, орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_3 проживає у Московській області Російської Федерації. Вказані дані є взаємовиключними та суперечливими.

Вирішуючи питання про відповідність клопотання вимогам п.4 ч.2 ст.297 КПК України, слід зазначити наступне.

Листом Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва №ІР/1032/14/С75/3330 від 29.01.2018 року, вказано, що згідно обліків Генерального секретаріату ОСОБА_3 значиться, як підозрюваний, що розшукується з метою встановлення місцезнаходження останнього.

З рішення Комісії, вбачається, що зберігання відповідних даних стосовно ОСОБА_3 не відповідає правилам ІНТЕРПОЛУ щодо та було прийнято рішення про їх видалення з файлів ІНТЕРПОЛУ

Разом з тим, Комісією з контролю за файлами ІНТЕРПОЛУ прийнято рішення (99-е засідання, 27 лютого-3 березня 2017 року), відповідно до статті 44.1(b) ПОД обвинуваченою є особа, стосовно якої розпочато кримінальне провадження за вчинення інкримінованого йому звичайного злочину, у той час підозрюваною особа вважається, якщо вона є частиною кримінального розслідування та вважається можливим правопорушником, але проти якої не були висунуті обвинувачення. На підставі наданої вищим НЦБ інформації, Комісія, по-перше, вважає, що винесені у цій справі ухвали не є ордером на арешт у зазначеній статті 83.2 (b,ii) ПОД та не є підставою для обвинувачень, про які йде мова у ст.ст. 44 (1) (b) та 83.2 (b, ii) ПОД. Таким чином, видача червоної картки у даній справ - передчасна. Окрім того, на підставі наявної інформації Комісія із викладеного розуміє, що НЦБ України відіграє ключову роль у просуванні, прискорені або санкціонуванні проваджень на національному рівну, а також те, що канали ІНТЕРПОЛУ використовуються для видачі більш вагомих ордерів про затримання ЗС. Можливість видачі національних ордерів на затримання не повинні залежати від дій ІНТЕРПОЛУ.

Відтак підстави вважати, що клопотання містить беззаперечні відомості щодо оголошення ОСОБА_3 у міждержавний та/або міжнародний розшук у слідчого судді відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-3 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог статті 297-2 цього Кодексу, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 08.05.2014 року за підозрою ОСОБА_3 , повернути прокурору, як таке, що не відповідає вимогам ст. 297-2 КПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 42, 297-1, 297-2, 309, 376 КПК України, п. 20-1 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про здійснення спеціального досудового розслідування у КП № 0000368 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1