Справа № 639/6868/15-к
1-кп/639/26/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м.Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001131 від 21.06.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, на підставі ст.89 КК України не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, суд,

встановив:

ОСОБА_5 , 10 травня 2015 року, близько 16 години перебував на території гаражного кооперативу «Хімік», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Кібальчича, 37-а, безпричинно, з хуліганських спонукань розпочав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу раніше незнайомих йому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знаходилися поблизу його гаражу. Після цього вони у відповідь, почали кидати в ворота його гаражу каміння. На шум конфлікту з сусіднього гаражу вийшов ОСОБА_8 , який помітивши, що ОСОБА_5 намагається почати бійку, зробив йому з цього приводу зауваження.

В цей час у ОСОБА_5 , упродовж вчинення протиправних дій, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, пов`язаних з насильством у відношенні ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи з хуліганських мотивів, з причин явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок та існуючі в суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, почав підбирати з землі фрагменти цегли та частини старого покриття асфальту, які, використовуючи в якості знаряддя злочину, кидав у бік ОСОБА_8 та влучив ними у тулуб останнього не менш трьох разів та один раз у передпліччя.

В подальшому ОСОБА_5 , помітивши, що ОСОБА_8 не може йому чинити активний опір та, бажаючи протиставити себе суспільству, прагнучі самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, діючи з особливою зухвалістю, висловлюючись нецензурною лайкою, підняв із землі правою рукою фрагмент каміння, який вирішив використати в знаряддя злочину, підбіг до потерпілого та наніс ним два удари в область лівого передпліччя, коли потерпілий, захищаючись, закривав голову від ударів нападника. Від отриманих ударів ОСОБА_8 упав на землю, а потім зміг вирватися від ОСОБА_5 та почав тікати від нього. При цьому ОСОБА_5 , діючи умисно, підняв із землі фрагмент каміння та кинув його у бік ОСОБА_8 , влучивши потерпілому у задню праву частину плеча.

Продовжуючи свої злочинні, хуліганські дії ОСОБА_5 , після того, як ОСОБА_8 зміг від нього втекти, відійшов за гаражі, а потім, повернувшись через хвилину, тримаючи в руці каміння, використовуючи його в якості знаряддя злочину, кинув його у бік автомобіля ОСОБА_8 , який стояв поблизу його гаражу, в результаті чого розбив скло задніх пасажирських дверей.

У цей час до гаражу ОСОБА_8 підійшла його дружина, ОСОБА_9 , для того щоб закрити його та забрати автомобіль. Помітивши її, ОСОБА_5 , продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, знову підібрав із землі каміння та, використовуючи його в кості знаряддя злочину, намагався ним нанести їй удар. Однак, ОСОБА_8 , який підійшов до гаражу та, захищаючи свою дружину, корпусом відштовхнув ОСОБА_5 від неї. У відповідь на це ОСОБА_5 , діючи з хуліганських мотивів, кулаком руки наніс два ковзних удари ОСОБА_8 в праве вухо та праву скроневу частину голови.

ОСОБА_5 побачивши, що із сусіднього гаражу виглядають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відійшов від ОСОБА_8 та, продовжуючи хуліганські дії, розпочав ногою наносити удар по воротам гаражу, де вони ховалися від нього.

Після того, як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхали, ОСОБА_5 закінчив свої тривалі хуліганські дії, які продовжувались близько 30 хвилин, та з місця скоєння злочину зник.

В результаті протиправних, злочинних дій ОСОБА_5 , спричинив ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: садна на голові та лівій руці, садно на правій руці, синці на лівій руці та тулубі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також тупу травму лівої верхньої кінцівки у вигляді перелому суглобового відростку ліктьової кістки зі зміщенням к переду на діаметр кістки, та вивиху обох кісток лівого передпліччя, що відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 2846-ая/15 від 26.06.2015р.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України визнав повністю та пояснив суду про обставини вчинення злочинів, як зазначено вище у вироку, вказав, що до вказаних обставин, які встановлені в ході досудового слідства та в судовому засіданні йому добавити нічого, у скоєному щиро кається, просить суд не призначати йому суворе покарання. Чому він так вчинив пояснити не може, вважає, що через те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в цей день випив біля 300 грамів горілки. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 визнає частково, оскільки вважає вимоги потерпілого про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завищеними. Судові витрати визнає в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 10 травня 2015 року, близько 16 години він перебував у себе в гаражі, розташованому на території гаражного кооперативу «Хімік» за адресою: м. Харків, вул. Кібальчича, 37-а.

Перебуваючи у гаражі він почув шум конфлікту та вийшов на двір де побачив ОСОБА_5 , який намагався почати бійку із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з приводу чого зробив йому зауваження.

ОСОБА_5 , у відповідь почав підбирати з землі цеглу та частини асфальту, які кидав у його бік та тричі влучив ними йому у тулуб та один раз у передпліччя. Після цього ОСОБА_5 , висловлюючись нецензурною лайкою, підняв із землі каміння, підбіг до нього та наніс ним два удари в область лівого передпліччя, коли він, захищаючись, закривав голову від його ударів. Від отриманих ударів він впав на землю, підвівся та побіг за гаражі. ОСОБА_11 , підняв із землі каміння та кинув його у бік, влучивши у задню праву частину плеча.

Далі він бачив, як ОСОБА_11 , кинув каміння у бік належного йому автомобіля «BYD F3», 2007 року випуску, який стояв поблизу гаражу, в результаті чого розбив скло задніх пасажирських дверей. В цей час до гаражу підійшла його дружина, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , підібрав із землі каміння та намагався ним нанести їй удар, однак він, підійшов до гаражу та, захищаючи дружину, відштовхнув ОСОБА_5 від неї. У відповідь на це ОСОБА_5 кулаком руки наніс йому два удари в праве вухо та праву скроневу частину голови.

Після цього він із дружиною на машині поїхали звідти та бачили, як ОСОБА_5 бив ногою по воротах гаражу де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У зв`язку із зазначеними вище подіями він проходив курс лікування в обласній клінічній лікарні із діагнозом перелом лівої ліктьової кістки, забій грудної клітини.

Цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальних збитків в сумі 60000 гривень та моральної шкоди в сумі 50000 гривень підтримує в повному обсязі. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 суду надані аналогічні пояснення, поясненням потерпілого, про обставини події.

Також провина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується наступними письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Протоколами проведення слідчих експериментів від 25.06.2015р. та 07.07.2015р. за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого останній розповів та показав про обставини конфлікту із ОСОБА_5 та спричинення останнім йому тілесних ушкоджень та ілюстративним матеріалом до протоколу від 07.07.2015р.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2846-ая/15 від 26.06.2015р., у ОСОБА_8 мали місце: тупа травма лівої верхньої кінцівки у вигляді перелому суглобового відростка ліктьової кістки зі зміщенням к переду на діаметр кістки та вивиху обох кісток лівого передпліччя, садна на голові та лівій руці, садно на правій руці, сінці на лівій руці на тулубі.

Ці ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів за винятком саден, які утворилися за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані в строк, вказаний потерпілим.

За ступенем тяжкості: синці та садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень;

тупа травма лівої верхньої кінцівки у вигляді перелому суглобового відростка ліктьової кістки зі зміщенням к переду на діаметр кістки та обох кісток лівого передпліччя не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2847-ая/15 від 26.06.2015р., показання ОСОБА_8 , на які він посилається в ході проведення слідчого експерименту від 25.06.2015 року, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу спричинення встановлених у нього тілесних ушкоджень.

Згідно висновку авто товарознавчої експертизи №228 від 10.07.2015р., ринкова вартість скла задніх лівих дверей автомобіля «BYD F3», 2007 року випуску, з урахуванням зносу, на момент скоєння злочину складала 549 грн. 56 коп.

За наведених вище обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство) та за наслідками його дій за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він із середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, на підставі ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та мешкання в м. Харкові, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст..66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого у скоєному злочині.

Обставиною,якаобтяжуєпокарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.67 КК України, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, якапом`якшує та обтяжує покарання обвинуваченого івважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі, із призначенням остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Судом встановлені обставини, які є підставою для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі акту амністії.

08.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», згідно із п. «в» ст.1 якого, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили , не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України до набрання чинності зазначеним вище актом амністії. Вказані злочини відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину, доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим ВДРАЦС Харківського МУЮ - 10.10.2017 року, у відношенні якої батьківських прав не позбавлявся.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 є суб`єктом зазначеного вище акту амністії.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в ході досудового та судового слідства не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків в сумі 60000грн. та моральної шкоди в сумі 50000грн. підлягає частковому задоволенню з урахуванням наданих позивачем доказів на підтвердження вартості пошкодженого майна, оцінки вартості такого майна згідно з висновком судово товарознавчої експертизи по справі та наданих чеків про придбання ліків за призначенням лікаря, щодо моральної шкоди, суд з урахуванням перенесеного потерпілим стресу, пов`язаному із діями обвинуваченого, спричиненням тілесних ушкоджень та пошкодженням майна, що в подальшому призвело до порушення способу його життя, оцінює такий в розмірі - 25000 гривень.

Судові витрати, вартість проведення експертного дослідження по справі, на підставі ст.ст.120-124 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого.

Речових доказів по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.296 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч.1 ст.122 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальних збитків завданих злочином - 14633 гривні 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди - 25000 гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 245 гривень 52 коп., в якості судових витрат по проведенню експертизи (р/р 0005, ГУ ДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, МФО 851011, код банку 37999680, код доходів 24060300).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1