Провадження №1-кс/523/2370/18
УХВАЛА

01.08.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Цаленджиха Республіки Грузія, громадянина Грузії, маючого середню освіту, офіційно неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 30.01.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту, згідно довідки про звільнення серії ОДС №16025 звільнився 01.06.2018 року,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Ст.слідчий СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003624від 30.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим із прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

Відповідно до даного клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену в установлений законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив новий, аналогічний злочин.

Так, 30.07.2018 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , прибув на територію автостоянки, що розміщена за адресою: АДРЕСА_3 , та визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходився в середині автомобіля марки ВАЗ модель 21011, належного потерпілому ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_6 , 30 липня 2018 року, близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи на території автостоянки, що розміщена за адресою: м. Одеса (Суворовський район), по вул. Ак. Заболотного 26, діючи умисно, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного вище автомобіля, де шляхом пошкодження личинки замку, заздалегідь заготовленим для цього невстановленим предметом, відчинив двері автомобіля, незаконно проник в середину, звідки таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_7 наступні речі: тонометр для вимірювання артеріального тиску, вартістю 400 грн; вимірювальну рулетку жовтого кольору, вартістю 100 грн; чохол від окулярів, вартістю 100 грн. парфуми чоловічі, вартістю 400 грн; чохол від зарядного пристрою з зарядним пристроєм мобільного телефону, вартістю 200грн. Загальна вартість викраденого майна ОСОБА_7 становить 1200 гривень. Однак під час скоєння ОСОБА_6 вищевказаного злочину його дії були помічені сторонніми особами, які забажали від останнього припинити скоєння злочину та намагалися його затримати, тим самим дії ОСОБА_6 направлені на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) набули ознак відкритого заволодіння чужим майном (грабіж), оскільки дії останнього були помічені сторонніми особами. Після того, як злочинні дії ОСОБА_6 були помічені, останній втік з місця події разом з викраденим майном ОСОБА_7 маючи нагоду розпорядитися ним за власним розсудом (викинути, приховати, передати іншим особам, тощо), однак ОСОБА_6 був затриманий свідками скоєння ним злочину та переданий співробітникам поліції, разом з викраденим майном. Таким чином, слідчий в клопотанні вказує, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), чинений повторно. 31.07.2018 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Разом з тим в погодженому прокурором клопотанні слідчий вказує, що у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , вина якого підтверджується: оглядом місця події від 30.07.2018 року, під час якого виявлено на місці вчинення кримінального правопорушення, а саме біля автомобіля марки ВАЗ «21011», речі які належать потерпілому; показами потерпілого ОСОБА_7 від 30.07.2018; показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 31.07.2018 року.

Крім того в обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Також, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнути кримінального покарання може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вживати заходів до знищення слідів та речових доказів скоєного ним кримінального правопорушення, розуміючи невідворотність кримінального покарання за вчинення ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки неодноразово засуджений за аналогічні злочини.

В клопотанні зазначено, що в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 може: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, про що свідчить те, що підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, переховувався від органів досудового розслідування; 3) незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; 4) зашкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, в клопотанні слідчий також посилається на те, що з врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню підозрюваного від органів досудового слідства, суду. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку із тим, що він офіційно не працевлаштований, джерел доходів не має, отже об`єктивно не зможе виконати вказаний запобіжний захід. Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення інших кримінальних правопорушень, ухиленню підозрюваного від органів досудового слідства, суду та впливу на свідків. Тому слідчий в погодженому прокурором клопотанні, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі строком до шести років, а також з метою забезпечення оперативності здійснення досудового розслідування та судового провадження, уникнення необґрунтованого затягування часу, просив обрати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави не менше трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання в повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, вина підтверджується рядом доказів, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, існує ризик вчинення інших злочинів, переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду, адже раніше неодноразово засуджений за аналогічні злочини, є ризик незаконного впливу на свідків по справі, тому прокурор просила обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, що вказаний в клопотанні.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.

Адвокат, що здійснює захист підозрюваного, в судовому засіданні просив обрати його підзахисному особисте зобов`язання, посилаючись на те, що, на його думку, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, за цією статтею його підзахисний вину визнає, ризики прокурором захисник вважає, що не доведено.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, зазначивши при цьому, що дійсно скоїв крадіжку, оскільки він нікого не чув та не бачив. Підтвердивши також те, що лише звільнився із місць позбавлення волі, та його знову було затримано.

При вирішенні поданого клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує доводи сторони захисту, на які посилались в судовому засіданні, однак в той же час слідчий суддя приймає до уваги положення ст.ст.177, 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини інкримінованого злочину, його підозру у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років. Також слідчий суддя приймає до уваги той факт, що згідно поданого клопотання та долучених до нього документів ОСОБА_6 є неодноразово судимим, останній раз 30.01.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту, згідно довідки про звільнення серії ОДС №16025 звільнився 01.06.2018 року, та по сплину такого короткого проміжку часу, ОСОБА_6 знову підозрюється у скоєнні корисливого тяжкого злочину. Разом з тим слідчий суддя приймає до уваги особу підозрюваного, який є громадянином Грузії, офіційно неодружений, зареєстрований в АДРЕСА_1 , як було встановлено в судовому засіданні на території України перебуває без дозвільних документів, міцних соціальних зв`язків не має, крім того є особою не працевлаштованою без будь яких джерел доходу. Встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення речових доказів. З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86; 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81,14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З урахуванням особи підозрюваного, та обставин злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у межах розміру передбаченого ст.182 КПК України, який передбачений для осіб підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Обрати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Одеська установа виконання покарань (№21)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України строком на 60 діб.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, 105720 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.182 ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 30.07.2018 року. Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 27.09.2018 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1