У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000130 про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, розлученого, вважається не судимим, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України,

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИВ:
З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 17 жовтня 2018 року близько 10 год. 25 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи разом із ОСОБА_7 на території автомобільно-заправної станції "ОККО" за адресою: м. Рахів Закарпатської області, вул. Миру, 237, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час слідством особами, на виконання попередньої домовленості, передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 6 000 (шість тисяч) гривень як неправомірну вигоду за надання останнім у період з 28 червня по 16 жовтня 2018 року службової інформації про час та місце несення служби прикордонними нарядами на ділянці відповідальності ВІПС «Богдан» ВПС «Ділове».

17.10.2018 о 10 год. 48 хв., під час проведення огляду місця події, а саме місця зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на території АЗС «ОККО», що знаходиться за адресою: м. Рахів по вул. Миру, 237, останнього було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Крім того, в ході огляду місця події у ОСОБА_7 вилучено предмет неправомірної вигоди грошові кошти у сумі 6 тис. грн.

Вказаними умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 369 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого вказаною статтею, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, повідомленням з Державної прикордонної служби України № 16/4-211 від 18.06.2018 про виявлення злочину, заявою про вчинений злочин від 21.06.2018, протоколами допитів свідка ОСОБА_7 від 23.06.2018 та 17.10.2018, протоколом огляду місця події від 17.10.2018, яким вилучено предмет неправомірної вигоди, та іншими матеріалами в їх сукупності.

17.10.2018 р. о 10.48 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України як особу, на яку вказав очевидець як на таку, що вчинила вищеописаний злочин.
18.10.2018 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема за межами області на непідконтрольних територіях Донецької і Луганської областей та Автономної Республіки Крим, на даний час ніде офіційно не працевлаштований та не пов`язаний трудовими зобов`язаннями з жодним роботодавцем, ОСОБА_5 документований паспортом громадянина України для виїзду закордон № НОМЕР_1 та за вказаним паспортом останній, протягом 2018 року, неодноразово перетинав державний кордон України, що дає йому можливість безперешкодно залишити територію України. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та заявника у кримінальному провадженні, схиливши їх до дачі неправдивих показів, інших осіб, які причетні до вищевказаної протиправної діяльності, невстановлені та не допитані на даний час слідством, знищити або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування та не вилучені на даний час, зокрема майно на яке має бути накладений арешт, у зв`язку із подальшою можливою конфіскацією, на виконання санкції статті, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення покарання, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього відповідні обов`язки.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечив проти обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але просив заборонити йому залишати місце проживання лише в нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: повідомленням з Державної прикордонної служби України № 16/4-211 від 18.06.2018 про виявлення злочину, заявою про вчинений злочин від 21.06.2018, протоколами допитів свідка ОСОБА_7 від 23.06.2018 та 17.10.2018, протоколом огляду місця події від 17.10.2018, яким вилучено предмет неправомірної вигоди, та іншими матеріалами в їх сукупності.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, на даний час ОСОБА_5 фігурує у двох кримінальних провадженнях.

Поряд з вказаними обставинами, слідчий суддя враховує також те, що на даний час ОСОБА_5 , вчинив тяжкий, корупційний злочин, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі, а тому останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема може переховуватись від органів досудового розслідування та суду за межами області, на даний час ніде офіційно не працевлаштований та не пов`язаний трудовими зобов`язаннями з жодним роботодавцем. Також, ОСОБА_5 документований паспортом громадянина України для виїзду закордон № НОМЕР_1 та за вказаним паспортом останній, протягом 2018 року, неодноразово перетинав державний кордон України, що дає йому можливість безперешкодно залишити територію України. Крім того, на думку суду, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та заявника у кримінальному провадженні, схиливши їх до дачі неправдивих показів.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_5 за місцем постійного проживання, проживає не один, а разом з матір`ю, братом та сестрою, займаючись разом з ними підсобним господарством.

З огляду на викладене, з врахуванням фактичних обставин справи та особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого судді, суду, слідчого або прокурора, не відлучатися із населеного пункту Рахівський район. с. Богдан, вул. Шевченка,22, без дозволу слідчого, прокурора, суду, утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, розлученого, вважається не судимим, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого судді, суду, слідчого або прокурора,

- не відлучатися із населеного пункту Рахівський район. с. Богдан, вул. Шевченка,22, без дозволу слідчого, прокурора, суду,

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1