Справа № 520/7984/18
Провадження № 1-кс/520/2488/18
УХВАЛА

27.06.2018 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001663 від 23.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, щодо відкритого викрадення майна ОСОБА_5 .
Як вбачається з клопотання, під час досудового розслідування, в ході огляду місця події, а саме приміщення Ломбарду №1 розташованого за адресою: м.Одеса, пр.-т Ак.Глушко, 13, були вилучений викрадений мобільний телефон марки «Леново А 536», ІМЕІ: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 .

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про накладання арешту на вказані в клопотанні речі та предмети, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий просив розглянути клопотання без його участі, звернувшись до суду з відповідною заявою та надав рапорт щодо власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом та може бути використаний як доказу у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного слідчим у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на вилучений під час оглядумісця події мобільний телефон марки «Леново А 536», ІМЕІ: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1