Номер провадження: 11-сс/785/1698/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

апелянта ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.10.2018 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Київського ВП ГУНП в Одеській області;

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Київського ВП ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні за її письмовою заявою від 22.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину.

Ухвала мотивована тим, що так як заявник ОСОБА_6 на виклик до суду для розгляду скарги не з`явилась, її явка до суду відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України є обов`язковою, та законом не передбачено розгляд скарги без його присутності, тому слідчий суддя прийшов до переконання, що неявка без поважної причини особи, яка подала скаргу, свідчить про фактичне не підтримання заявленої нею скарги, та не доведення викладених у скарзі обставин, тому в задоволенні скарги слід відмовити без розгляду скарги по суті.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною з огляду на наступне:

- вона у призначений час, а саме 08.10.2018 року о 14 год. 03 хв. прибула до суду 1-ої інстанції для розгляду її скарги та зателефонувала до приймальні слідчого судді з метою дізнатись номер зали, де буде відбуватись судовий розгляд, а коли вона прибула до кабінету, то секретар судового засідання повідомила її про те, що судове засідання вже закінчилось та рішення по справі вже прийнято.

- отримавши копію ухвали слідчого судді, вона з її змісту дізналась, що скарга розглянута по суті, що позбавляє ОСОБА_6 право її оскаржити, проте зазначила, що судове рішення прийнято із суттєвим порушенням її прав та вимог КПК України, оскільки фактично доводи, викладені в її скарзі судом не розглядались

На підставі викладеного, апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти рішення по суті скарзі ОСОБА_6 .

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримала, однак змінила свої апеляційні вимоги та просила направити провадження на новий судовий розгляд до суду 1-ої інстанції.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_6 , вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

З матеріалів провадження вбачається, що скарга на бездіяльність службових осіб Київського ВП ГУНП в Одеській області була подана 03.10.2018 року особою, яка має право подавати таку скаргу, та на бездіяльність, яка підлягає оскарженню.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ухвали слідчого судді від 04.10.2018 року, розгляд скарги ОСОБА_6 призначений на 08.10.2018 року на 12 год. 30 хв (а.п. 4).

Натомість, в матеріалах провадження наявна телефонограма про повідомлення ОСОБА_6 про місце та час призначення розгляду скарги на 08.10.2018 року на 14 год. (а.п. 6).

В матеріалах провадження також наявна ухвала слідчого судді від 08.10.2018 року про виправлення описки резолютивній частині ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2018 року та вважати вірним: «Судове засідання за скаргою призначити на 14 годину 00 хвилин 8 жовтня 2018 року». Разом з тим, відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, зазначена ухвала надіслана судом до реєстру 09.10.2018 року та оприлюднена 12.10.2018 року, після розгляду слідчим суддею скарги ОСОБА_6 по суті, що свідчить про те, що фактично скаржник не могла із загальнодоступних джерел дізнатись про фактичний розгляд її скарги в інший час.

Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 08.10.2018 року, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим, відповідно до КПК України, справа розглянута за їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (а.п. 9).

У зв`язку з неявкою скаржника, ухвала слідчого судді прийнята по суті скарги та відмовлено в її задоволенні (а.п.10).

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Також згідно із ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 08.10.2018 р., фактично скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Київського ВП ГУНП в Одеській області по суті доводів, викладених в ній не розглядалась, хоча суд ухвалив відмовити в її задоволенні.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Така сама позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 1 жовтня 2015 року, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

При цьому, на думку апеляційного суду, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу, зокрема п.14 якої передбачає доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Таким чином, слідчий суддя, фактично порушив право ОСОБА_6 на доступ до суду, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що не розглянувши по суті скаргу апелянта та постановивши ухвалу по суті скарги без розгляду її доводів, слідчий суддя порушив вимоги КПК України.

Разом з тим, чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Апеляційний суд наділений повноваженнями з перегляду законності, обґрунтованості та вмотивованості ухвал слідчого судді, постановлених за наслідками розгляду таких скарг по суті.

Фактично, слідчим суддею скарга ОСОБА_6 по суті її доводів, не розглядалась, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення по суті скарги, оскільки це не відноситься до його компетенції, а є компетенцією слідчого судді суду 1-ої інстанції.

У зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає недоцільним перевірку інших доводів викладених в апеляційній скарзі, в тому числі щодо зобов`язання службових осіб Київського ВП внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Київського ВП ГУНП в Одеській області підлягає розгляду слідчим суддею по суті.

Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а у справі необхідно постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 повернути до суду 1-ої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 370, 404, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Уточнену апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.10.2018 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Київського ВП ГУНП в Одеській області - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Київського ВП ГУНП в Одеській області повернути до Київського районного суду м. Одеси для розгляду по суті іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3