Номер провадження: 11-кп/785/662/18
Номер справи місцевого суду: 504/3594/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар судового

засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, від 06.03.2018 року, у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до ЄРДР 15.09.2016 року, стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Азербайджан м. Баку, особи без громадянства, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Комінтернівського районного суду Одеської області за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України,

встановив:

Оскарженою ухвалою було відмовлено у задоволенні подання Лиманського міськрайонного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_8 до місць позбавлення волі для відбування реальної міри покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2017 року, згідно якого ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України з урахуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 3 місяці.

На зазначену ухвалу суду, прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він стверджує, що зазначена ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що ОСОБА_8 злісно не виконує покладені на нього судом обов`язки, що підтверджується матеріалами, зібраними Лиманським міськрайонним відділом з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, доводи засудженого про те, що він повідомив орган пробації про зміну свого місця проживання не знайшли свого підтвердження, а судом не було здійснено жодних заходів для перевірки інформації про прибуття засудженого ОСОБА_8 18.10.2017 року до Суворовського районного сектору пробації.
Також прокурор вказує на те, що суд безпідставно взяв до уваги позитивну характеристику з Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, оскільки вона отримана не в порядку, встановленому КПК України, так як не містить дати її складення та реєстраційного номеру, адресату і складена російською мовою.
Крім того, прокурор вказував на те, що з метою перевірки нового місця проживання засудженого Лиманським МРВП вживалися заходи, за результатами яких було встановлено, що ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, чим надав недостовірну інформацію органу з питань пробації.
За таких обставин, прокурор просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, від 06.03.2018 року і постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Лиманського міськрайонного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_8 до місць позбавлення волі для відбування реальної міри покарання.
Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до вироку Комінтернівського районного суду Одеської області, від 23.05.2017 року, було затверджено угоду про визнання винуватості, від 19.04.2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_8 та прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 за кримінальним провадженням № 0001656, внесеному до ЄРДР 15.09.2016 року.

З урахуванням зазначеної угоди, ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України та на підставі ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 3 місяці. Крім того, на підставі п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_8 покладено обов`язки повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З матеріалів провадження, апеляційний суд вбачає, що після проголошення вироку 23.05.2017 року секретарем судових засідань Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_11 було відібрано у засудженого ОСОБА_8 розписку про явку до МВ КВІ УДДУ ВП та підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу, яка міститься в матеріалах справи.

Між тим, діючим КПК України та Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації № 173 від 17.12.2013 року, така розписка не передбачена.

Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що вказана розписка не може бути визнана допустимим доказом того, що засуджений ОСОБА_8 надану судом довіру не виправдовує, злісно порушує обов`язки суду, а саме: дав розписку, але маючи статус засудженої особи, не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом.

Навпаки, на виконання обов`язку, покладеного п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, засудженим ОСОБА_8 було письмово повідомлено 11.08.2017 року орган пробації про зміну місця проживання у зв`язку з сімейними обставинами, а саме в теперішній час, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану заяву 14.08.2017 року отримано Лиманським міськрайонним відділом з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, що підтверджується наявним в матеріалах справи вхідним штампом органу пробації.

З матеріалів провадження вбачається, що факт проживання засудженого за вказаною адресою підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який є власником квартири, що знаходиться за вказаною адресою.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження міститься характеристика Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області, зі змісту якої вбачається, що засуджений тривалий час проживає саме за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю сім`єю, характеризується позитивно.

Зокрема, в судовому засіданні суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_8 пояснив суду, що виклик від 15.08.2017 року до інспектора Суворовського відділу пробації щодо явки на 18.08.2017 року, він отримав саме за адресою: АДРЕСА_1 , лише в жовтні 2017 року, та з`явився за викликом 18.10.2017 року до Суворовського сектору пробації, що підтверджується підписом інспектора на зворотньому боці виклику, наданого суду адвокатом засудженого.

Крім того, відповідно до вироку Комінтернівського районного суду Одеської області, від 23.05.2017 року, суд посилаючись на п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, поклав на засудженого обов`язки повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, тобто, на засудженого ОСОБА_8 було покладено лише обв`язки, передбачені п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції, про відмову в задоволенні подання органу пробації про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_8 до місць позбавлення волі для відбування реальної міри покарання, за ухилення від відбування призначеного вироком суду покарання, необґрунтованим та не вбачає підстав для зміни або скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 72, 370-372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:А
гоАпеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, від 06.03.2018 року, у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до ЄРДР 15.09.2016 року, стосовно ОСОБА_8 , якою було відмовлено у задоволенні подання Лиманського міськрайонного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_8 до місць позбавлення волі для відбування реальної міри покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2017 року, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2