Справа № 346/2794/18
Провадження № 1-кп/346/356/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000287 від 28 березня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Княждвір Коломийського району, Івано-Франківської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , українку, громадянку України, заміжню, не працюючу, з середньою освітою, не судиму, депутатом не являється, на утриманні двоє малолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_5 26.03.2018 р. близько 11 год. 00 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , зайшла на територію домогосподарства АДРЕСА_3 , де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття віконного скла, проникла в житловий будинок, що за адресою АДРЕСА_3 , в якому проживає потерпілий ОСОБА_4 .

Знаходячись у вказаному будинку та реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, обвинувачена ОСОБА_6 таємно викрала із шухляди серванту в спальні грошові кошти в сумі 2500 грн., належних потерпілому ОСОБА_7 , після чого місце вчинення злочину покинула, а викраденими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2500 грн..

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнала в повному обсязі і надала суду показання по суті пред`явленого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм та пояснила, що дійсно 26.03.2018 р. близько 11 год. 00 хв., знаходилась по АДРЕСА_2 та зайшла на територію господарства АДРЕСА_3 , де умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою крадіжки, розбила віконне скло через яке проникла в житловий будинок, належний потерпілому ОСОБА_8 , з яким особисто знайома. Перебуваючи в кімнаті житлового будинку таємно викрала із шухляди серванту в спальні гроші в сумі 2500 грн., належних потерпілому ОСОБА_7 , після чого місце вчинення злочину покинула, викрадені гроші витратила на купівлю продуктів харчування. Добровільно відшкодувала потерпілому завдану шкоду. Щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, просить останню не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3. ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 Про практику призначення судами кримінального покарання під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд відповідно до ст.ст.65- 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що остання за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Коломийської ЦРЛ не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій Гундер судом визнаються щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків завданих злочином.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Як вбачається із досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» про обвинувачену ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, що обвинувачена на диспансерному обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах поліклінічного відділення Коломийської ЦРЛ не числиться, позитивно характеризується по місцю проживання, добровільно відшкодувала потерпілому завдані злочином збитки і потерпілий просить обвинувачену не карати, що до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , то суд вважає за доцільне примінити ст.69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України за цей злочин.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинувачену .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.373,374,376 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та застосувавши ч.1 ст.69 КК України призначити покарання - 80 (вісімдесять) годин громадських робіт.

Речові докази: відрізки тканини із речовиною бурого кольору та слід пальця руки знищити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведену експертизу в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1