Провадження № 1-кп/679/64/2018
Справа № 679/681/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин кримінальне провадження №0000109 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нетішин Хмельницької області, громадянин України, українець, не одружений, не працюючий, із середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 28.11.2005 року Нетішинським міським судом за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 69, ст. 104 КК України 4 років позбавлення волі;

- 12.11.2010 року Нетішинським міським судом за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, на основі ст. 71 КК України приєднано не відбуте покарання по вироку Нетішинського міського суду 28.11.2005 року до 6 років позбавлення волі, який був звільнений 17.06.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, востаннє 12.11.2010 року Нетішинським міським судом за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, на основі ст. 71 КК України приєднано не відбуте покарання по вироку Нетішинського міського суду від 28.11.2005 року до 6 років позбавлення волі, який був звільнений 17.06.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став, продовжив свою злочинну діяльність та вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, 20 квітня 2018 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , побачив в кімнаті на столі мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А916» належний ОСОБА_6 , де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А916», чорного кольору, вартістю 1400 грн. 00 коп., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 20 гривень, що належать ОСОБА_6 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме: здав до ломбардного відділення № 33 ПТ «Ломбард» Регіональний» ПП Златодар 585» і Компанія», що знаходиться за адресою: пр-т Незалежності, 15 м. Нетішин Хмельницької області, а виручені кошти витратив на власні потреби.

Внаслідок своїх незаконних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1 420 гривень 00 копійок.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

29 травня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення, згідно якої останній під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. У вказаній угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання у виді арешту строком на три місяці.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений, потерпілий підтримали угоду про примирення, просили її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що обвинувачений відшкодував йому заподіяну шкоду, жодних претензій до нього він немає.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Також судом встановлено, що потерпілий повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України і вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена потерпілим та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 29 травня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000109.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про примирення покарання у виді трьох місяців арешту.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А916», який переданий на зберігання до кімнати зберігання Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області - повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуюча ОСОБА_1