справа № 462/3149/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, обвинувальний акт за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України 22.04.2013 року скеровано для розгляду у Залізничний районний суд м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 23.03.2017 близько 23:00 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, діючи повторно, перебуваючи на території будівлі релігійної громади української греко-католицької церкви Храму Христового Воскресіння, що знаходиться на вулиці Городоцькій, 319А у м. Львові, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом зняття фрагменту скла, проник через вікно до приміщення Храму Христового Воскресіння, звідки таємно викрав з шести скриньок для пожертв грошові кошти у сумі 23 000 гривень, після чого разом з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення і викраденими коштами розпорядився на власний розсуд. Сума завданих збитків Храму Христового Воскресіння внаслідок дії ОСОБА_4 становить 23 000 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, пояснив, що 23.03.2017 близько 23:00 год. він проник до приміщення Храму, скоїв крадіжку, діяв спонтанно, необдумано, протягом року сам звернувся до райвідділу поліції, повідомив про скоєння крадіжки, гроші поверне, претензії ОСОБА_5 не висуває, у скоєному кається.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як умисні, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити з випробовуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1