Справа №621/1480/18
Пр. №1-кс/621/397/18
Ухвала
Іменем України

22 червня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв Харківської області клопотання старшого слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 19.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Зміївського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення слідчого експерименту, 20.06.2018 року, а саме: ножа із рукояткою із пластмаси синього кольору, загальною довжиною ножа 22,5 см., довжина леза 12 см. з розводами бурого кольору на кінчику леза. У поданому клопотанні старший слідчий просить передати майно на зберігання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування клопотання старший слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше судимим за скоєння умисних злочинів на шлях перевиховання та виправлення не став та знову скоїв умисний злочин.

Так, 18.06.2018 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходився в себе вдома за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вживали спиртні напої, в ході чого в них на побутовому ґрунті виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий умисел на навмисне спричинення тілесного ушкодження, схопив в кімнаті кухні ніж, яким наніс один удар в область шиї ОСОБА_6 та один удар в область лівої голені, спричинивши останній згідно довідки КЗОЗ «Зміївська центральна районна лікарня», тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї, різаної рану лівої голені, підкожної вени, венозний крововилив в наслідок якого стався геморагічний шок.

Відповідно до довідки Зміївського РОСМЕ тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї праворуч відноситься до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

По ступеню тяжкості проникаюча різана рана лівої гомілки з ушкодженням підшкірної вени, які ускладнилися в своїй течії розвитком венозної крововтрати та геморагічним шоком (стадія декомпенсації) кваліфікується як ТЯЖКЕ тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

19.06.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та проведено за його участі слідчий експеримент.

В ході проведення слідчого експерименту, яки й проводився 20.06.2018 року, зі столу в кімнаті кухні житлового будинку, підозрюваний ОСОБА_5 дістав ніж із рукояткою із пластмаси синього кольору, загальна довжина ножа 22,5 см., довжина леза 12 см. з розводами бурого кольору на кінчику леза та зазначив, що саме цим ножем він наніс удари потерпілій ОСОБА_6 , після чого ніж було оглянуто та вилучено до Зміївського ВП.

Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучене 20.06.2018 року майно, а саме, ніж із рукояткою із пластмаси синього кольору, загальною довжиною ножа 22,5 см., довжина леза 12 см. з розводами бурого кольору на кінчику леза може зберігти на собі сліди кримінального правопорушення, бути використаним як доказ у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення збереження речових доказів старший слідчий ОСОБА_4 просить задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасове вилучене майно.
Підозрюваний та володілець майна ОСОБА_5 на розгляд клопотання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений.
Від прокурора клопотань про застосування технічних засобів фіксування судового процесу не надходило, тому судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 107 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора який підтримав клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з доданих до клопотання документів, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 19.06.2018 року до ЄРДР за №0000507 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, встановлено, що 18.06.2018 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився в себе вдома за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом із співмешканкою ОСОБА_6 та вони вживали спиртні напої. В подальшому, на побутовому ґрунті між ними виникла сварка , в ході якої ОСОБА_5 , схопив в кімнаті кухні ніж , яким наніс один удар в область шиї ОСОБА_6 та один удар в область лівої голені, спричинивши тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження завдані ОСОБА_5 потерпілій відноситься до легких та тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя згідно "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

19.06.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та проведено за його участі слідчий експеримент.

В ході проведення слідчого експерименту, яки й проводився 20.06.2018 року, зі столу в кімнаті кухні житлового будинку, підозрюваний ОСОБА_5 дістав ніж із рукояткою із пластмаси синього кольору, загальна довжина ножа 22,5 см., довжина леза 12 см. з розводами бурого кольору на кінчику леза та зазначив, що саме цим ножем він наніс удари потерпілій ОСОБА_6 .

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Метою накладання арешту на майно: ніж із рукояткою із пластмаси синього кольору, загальною довжиною ножа 22,5 см., довжина леза 12 см. з розводами бурого кольору на кінчику леза, що вилучений в ході проведення слідчого експерименту 20.06.2018 року - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом, що зберіг на собі сліди злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене під проведення слідчого експерименту 20.06.2018 року майно, а саме: ніж із рукояткою із пластмаси синього кольору, загальною довжиною ножа 22,5 см., довжина леза 12 см. з розводами бурого кольору на кінчику леза.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями, 107, 131, 132, 107, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під проведення 20.06.2018 року слідчого експерименту майно, а саме:

1) ніж із рукояткою із пластмаси синього кольору, загальною довжиною ножа 22,5 см., довжина леза 12 см. з розводами бурого кольору на кінчику леза.

Зазначене в ухвалі майно передати на зберігання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: