Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2552/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.09.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 14.04.2017р. за №0000369 по обвинуваченню-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_8 15.03.2017р., близько 12.00 години, знаходячись на території дворогосподарства, а саме: на городі за будинком АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, на грунті тривалих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , яка у той час знаходилася на городі разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 , підійшов до неї та, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс кулаком правої руки один удар в ділянку голови потерпілої, внаслідок чого ОСОБА_5 втратила рівновагу та впала на землю.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: садна шкірних покровів нижньої губи справа, садна -подряпини шкірних покровів в ділянці носогубної складки зліва та підборіддя зліва, які не спричинили розлад здоров`я і за цією ознакою згідно п.2.3.2 "б" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я; забою головного мозку легкого ступеня (згідно записів в медичній документації), які спричинили розлад здоров`я понад 6, але не більше 21 дня, і за цією ознакою згідно п. 2.3.2 "а" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №200 від 23.06.2017 року.

Суд також визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_8 після цього, 15.03.2017р., близько 12.05 години, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись на території дворогосподарства, а саме: на городі за будинком АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, на ґрунті тривалих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_9 , який в той час знаходився на городі вищевказаного дворогосподарства, підбіг до нього, та, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, правою взутою ногою наніс удар в ділянку живота ОСОБА_9 , внаслідок чого той втратив рівновагу та впав на землю, після чого ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до лежачого ОСОБА_9 , який намагався піднятися на ноги, і своєю правою взутою ногою наніс ще три удари в ділянку лівого передпліччя та в ділянку лівого ліктьового суглобу лежачого ОСОБА_9 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: синця шкірних покровів лівого передпліччя в верхній третині по задній поверхні, забою м`яких тканин в ділянці лівого ліктьового суглобу, що супроводжувались набряком, які не спричинили розлад здоров`я і за цією ознакою згідно п. 2.3.2 "б" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995р., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №201 від 23.06.2017р.

Обвинувачений в судовому засіданні своєї вини у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, як не визнав і заявлений до нього потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов, та в обґрунтування своїх заперечень пояснив, що 15.03.2017р. він працював у своїй теплиці за адресою АДРЕСА_1 , коли почув крик та побачив, що потерпіла ОСОБА_5 замахнулася дерев`яною палицею на його матір ОСОБА_10 та вдарила її по голові. У напрямку до них ішов потерпілий ОСОБА_9 із дерев`яною палицею - кувалдою. Він підбіг до жінок, щоб їх розборонити, але потерпілий ОСОБА_9 замахнувся на нього кувалдою та хотів вдарити, а тому він відштовхнув потерпілого ногою в живіт. Потерпілий, вставши після удару, знову замахнувся на нього дерев`яною палицею - ляцею, на що він правою рукою штовхнув потерпілого в ліве передпліччя, від чого потерпілий знову впав. Коли потерпілий лежав на землі, то він його не бив. Прибігла мати потерпілого - ОСОБА_11 та просила, щоб не бив потерпілого. В той час потерпіла та його мати тягнули одна одну за волосся. ОСОБА_11 їх розборонила. Він не наносив удари потерпілій. Оскільки його мати мала тілесні ушкодження, то після події, він зразу подзвонив в поліцію. Між ним та потерпілими постійно є конфлікти з приводу землі.

Суд обґрунтовано відхиляє і не приймає такі покази обвинуваченого про непричетність його до скоєння інкримінованих йому злочинів і вважає, що, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, він дає неправдиві покази, які не узгоджуються, як з показами самих потерпілих, так і допитаних у справі свідків, а також з іншими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Так, потерпіла по справі ОСОБА_5 в судовому засіданні, спростувавши покази обвинуваченого про непричетність до інкримінованих йому злочинів показала, що 15.03.2017р. приблизно о 12.00 годині вона з чоловіком - потерпілим ОСОБА_9 порались на своєму городі на АДРЕСА_1 - ремонтували теплицю. Обвинувачений був у теплиці, а його мати - ОСОБА_10 витягувала колики з їхнього городу. Вона сказала їй іти з городу та підійшла до неї, в руках нічого не мала, але ОСОБА_10 схопила її за волосся, вона намагалася відірватися від неї, на це з ангару вискочив обвинувачений, який вдарив її ззаді в голову, тоді відчула удар в обличчя з лівої сторони та різкий біль від удару в живіт. Чим обвинувачений наносив удари не бачила. ОСОБА_10 в цей час тримала її за волосся. Після удару в живіт вона впала на коліна та знепритомніла, а коли прийшла до себе то побачила, що її чоловік був зігнутий в клубок, біля нього перебував обвинувачений. Зі слів матері потерпілого їй відомо, що обвинувачений копав (бив) потерпілого в живіт, по руці. У потерпілого після того була зламана рука, побитий живіт, у неї - шишка на голові, забій головного мозку, подряпина на обличчі та синець на шиї. Син допоміг їй піти з городу, дочка викликала поліцію. Із середи до суботи вона була вдома, приймала таблетки, оскільки крутилася голова, потім викликала карету швидкої медичної допомоги, у лікарні в м.Виноградів лікувалася приблизно 10 днів, після чого амбулаторно вдома, після цього у військовому госпіталі в м.Мукачево близько 10 днів.

Аналогічні покази в суді дав допитаний в якості потерпілого і ОСОБА_9 , який додаткового пояснив, що що у березні 2017р., приблизно до обіду він з дружиною - потерпілою ОСОБА_5 порались на городі свого дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 - ремонтували теплицю. Вийшла мати обвинуваченого - ОСОБА_10 , яка пішла на їхній город, і витягнула дерев`яні колики, на це його дружина пішла в напрямку до ОСОБА_10 , щоб прогнати з городу, але ОСОБА_10 схопила її за волосся, після чого вони тягнули за волосся одна одну. Він спочатку не втручався, потім пішов до них, щоб розборонити, в руках нічого не мав. Коли перебував на відстані близько 5 м від жінок, вибіг обвинувачений з ангару і вдарив потерпілу правою рукою в потилицю, від чого вона впала на коліна, при цьому ОСОБА_10 тримала її за волосся. Коли потерпіла була на колінах у напівзігнутому положенні обвинувачений вдарив її ще рукою в обличчя, тоді копнув ногою в живіт, від чого потерпіла більше нахилилася вперед, але не впала. Після цього обвинувачений наніс і йому удар ногою взутою в чобіт в живіт, від якого він впав на спину. Коли хотів вставати, то обвинувачений копнув його в живіт, він закрив руками обличчя, а обвинувачений наніс ще три-чотири удари ногою в живіт. На це прийшла його мати та забрала від нього обвинуваченого, після чого розійняла потерпілу та ОСОБА_10 . Після цього у нього на руці був синець від ударів, у потерпілої - подряпина та синець на обличчі. 15.03.2017 року потерпіла не зверталася за медичною допомогою, а звернулася в суботу після події. Вона погано себе почувала, був головний біль, у його присутності один раз втратила свідомість та впала. Обвинувачений і раніше бив його, приблизно два роки назад у нього з обвинуваченим були конфлікти.

Крім показів потерпілих вина обвинуваченого у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена і показами допитаних у судовому засіданні свідків, зокрема: показаннями свідка ОСОБА_12 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_9 , про те, що 15.03.2017р., приблизно о 12.00 годині вона бачила, як мати обвинуваченого - ОСОБА_10 витягувала колики на їхньому городі, на це вийшла потерпіла ОСОБА_5 , проте мати обвинуваченого схопила її за волосся та почала її бити, потім вистрибнув обвинувачений, підбіг та вдарив потерпілу рукою в потилицю, вона впала на коліна, а тоді вдарив ногою в ділянку печінки і вона повністю впала на землю, коли лежала, то ще наніс удар рукою по голові в ділянці вуха. Її син пішов захищати дружину, але обвинувачений вдарив і потерпілого три рази в живіт ногою, від чого потерпілий впав, а обвинувачений продовжував наносити йому удари ногами багато разів. Вона розійняла обвинуваченого та потерпілого, після чого матір обвинуваченого та потерпілу, яку мати обвинуваченого тягнула за волосся. Потерпіла одразу в лікарню не поїхала, швидку допомогу не викликали. Вона приблизно 7-8 днів була вдома, звернулся в лікарню після того, як вдома втратила свідомість. Відносини між обвинуваченим та потерпілим є неприязними із-за землі. Обвинувачений і раніше бив сина, у зв`язку з чим мали місце звернення в поліцію.

Аналогічні покази у суді дала свідокОСОБА_13 , яка є матір`ю потерпілої ОСОБА_5 , про те, що вона проживає неподалік від потерпілої, на АДРЕСА_3 , коли 15.03.2017р. приблизно до обіду до неї прибігли її внуки та сказали, що батьків побив сусід. Вона пішла до потерпілої додому, яка вже лежала на спині, тяжко говорила, на шиї в неї був синяк, вона тряслася та трималася за голову. Потерпіла казала, що її побив обвинувачений - ОСОБА_14 і там була його мати, яка тягнула її за волосся. Зі слів потерпілої їй відомо, що вона з чоловіком - потерпілим ОСОБА_9 ремонтували теплицю на городі і в цей час прийшла мати обвинуваченого, схопила її за волосся та била. Після того, як потерпіла впала на землю, обвинувачений наносив їй удари. Чоловік за неї заступився, на що обвинувачений побив і його, зокрема, як розповідав їй потерпілий, копав його. Після того дочка десять днів лежала у лікарні, була в тяжкому стані, зокрема, вона разом з дочкою перебувала у лікарні в м.Мукачеві де доглядала за нею.

Свідок ОСОБА_10 , яка є матір`ю обвинуваченого, показала у суді, що 15.03.2017р. приблизно о 11.00 годині за місцевим часом вона ішла на город та її побачила потерпілу. Потерпіла взяла дерев`яний колик і запитувала чому вона йде, після чого вдарила її ним два рази по плечу та один раз в голову, і схопила за волосся. Вона також схопила потерпілу за воолосся, а лівою рукою наносила удари, захищаючись, в руках нічого не мала. Тоді прийшов потерпілий із палицею кувалдою, а тому її син, який був в ангарі, почув все це, вискочив через люк та прибіг їх розбороняти, під час чого два рази штовхнув потерпілого, який падав і вставав. Обвинувачений не наносив удари потерпілому та потерпілій. В той час вона тримала потерпілу за волосся. У потерпілої тілесних ушкоджень не було. Між ними та потерпілими є спори за землю. Після події, яка тривала 2-3 хвилини, всі розійшлися, обвинувачений викликав поліцію у зв`язку з її побиттям;

Окрім допитаних у суді потерпілих та свідків вина обвинуваченого у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень стверджується сукупністю зібраних органом досудового слідства доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, покази потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_5 про обставини справи також підтверджуються, зокрема, даними витягів з кримінального провадження від 14.04.2017р. /а.п.1-4/ та їх заяв /а.п.13,20/, в яких вони повідомили правоохоронні органи про те, що 15.03.2017р. близько 12.00 години на їх городі ОСОБА_8 затіяв з ними сварку, під час якої наніс їм удари по різним частинам тіла.

Даними протоколу проведення слідчого експеримента з фототаблицями від 12.06.2017р. /а.п.41-46/ стверджено, що потерпілий ОСОБА_9 в присутності понятих, на місці скоєння злочину, а саме в дворогосподрстві будинку АДРЕСА_1 показав, де коли, при яких обставинах на земельній ділянці за його будинком йому були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_8 , як саме обвинувачений ногою наніс йому удар в область живота, в подальшому як обвинувачений ногами наносив по ньому, коли він перебував на землі, ногами удари в ділянку плеча, чим йому були спричиненні тілесні ушкодження.

Аналогічні дані ствердженні і даними протоколу проведення слідчого експеримента з фототаблицями від 12.06.2017р. /а.п.62-67/ стверджено, що потерпіла ОСОБА_5 в присутності понятих та свого представника, на місці скоєння злочину, а саме в дворогосподрстві будинку АДРЕСА_1 показала, де коли, при яких обставинах на земельній ділянці за її будинком їй були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_8 , як саме обвинувачений кулаком наніс їй удар в тім`яну частину голови, чим їй були спричиненні тілесні ушкодження.

Аналогічні дані ствердженні і даними протоколу проведення слідчого експеримента з фототаблицями від 12.06.2017р. /а.п.79-86/ стверджено, що свідок ОСОБА_12 в присутності понятих, на місці скоєння злочину, а саме в дворогосподрстві будинку АДРЕСА_1 показала, де коли, при яких обставинах на земельній ділянці за її будинком вона бачила як обвинувачений наносив удари її сину ОСОБА_9 та невістці ОСОБА_5 , як саме обвинувачений кулаком наніс удар в тім`яну частину голови її сину та ногою в область паха, та наносив удари ногами по лежачому сину, чим їм були спричиненні тілесні ушкодження.

Окрім того, покази потерпілого ОСОБА_9 про обставини конфлікту, механізм та локалізація отриманих ним тілесних ушкоджень в результаті конфлікту з обвинуваченим, узгоджуються та доповнюються даними Висновку спеціаліста №93 від 31.03.2017р. /а.п.91-/, які повністю підтвердженні і даними Висновку експерта №201 від 23.06.2017р. /а.п.107-108/, з яких вбачається, що у потерпілого були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця шкірних покровів лівого передпліччя в верхній третині по задній поверхні, забою м`яких тканин в ділянці лівого ліктьового суглобу, що супроводжувалося набряком, яке виникло внаслідок дії тупого предмету при обставинах та в строки на які вказує потерпілий. Відповідно до п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р. кваліфікуються, як легке тілесне пошкодження, що не спричинило короткочасний термін розладу здоров`я.

Під час медичного огляду потерпілий також вказав, що 15.03.2017р. приблизно о 12.00 годині на його земельній ділянці сусід ОСОБА_8 під час сварки наніс декілька ударів ногами по його тілу, після того як повалив його на землю.

Покази потерпілої ОСОБА_5 про обставини конфлікту, механізм та локалізація отриманих нею тілесних ушкоджень в результаті конфлікту з обвинуваченим, узгоджуються та доповнюються даними Висновку спеціаліста №92 від 31.03.2017р. /а.п.93-95/, які повністю підтвердженні і даними Висновку експерта №200 від 23.06.2017р. /а.п.107-108/, з яких вбачається, що у потерпілої були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна шкірних покровів нижньої губи справа, садна подряпин шкірних покровів в ділянці носо-губної складки зліва, забою головного мозку легкого ступеня, які виникли внаслідок дії тупого предмету при обставинах та в строки на які вказує потерпіла. Відповідно до п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р. тілесне ушкодження у вигляді «саден та саден-подряпин» кваліфікуються, як легке тілесне пошкодження, що не спричинило короткочасний термін розладу здоров`я; Відповідно до п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р. тілесне ушкодження у вигляді «забою головного мозку легкого степеня» спричинило розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня і по цій ознаці кваліфікуються, як легке тілесне пошкодження, що спричинило короткочасний термін розладу здоров`я

Під час медичного огляду потерпіла також вказала, що 15.03.2017р. приблизно о 12.00 годині на земельній ділянці сусідка ОСОБА_10 під час сварки смикала за волосся, а її син повалив її на землю і наносив кулаками удари по її голові.

Суд оцінив зазначені висновки експертів з точки зору їх допустимості та приходить до переконання, що при призначенні та проведенні зазначених експертиз не було порушень процесуального порядку їх призначення та проведення, компетенція експертів, які проводили дослідження, належна, будь-якої зацікавленості їх у вирішенні даної справи суд не встановив, ці висновки належним чином складені та правильно оформлені, узгоджуються із іншими доказами у справі, а відтак суд обґрунтовано покладає їх в обґрунтування обвинувачення, яке суд визнав доведеним.

Окрім того, судом дослідженні та оголошені також письмові докази по справі, зокрема: довідка від 15.09.2017р. №410, видана ОСОБА_8 Боржавською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області, про склад сім`ї; копія свідоцтва про народження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 24.02.2015 року виконавчим комітетом Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, серія НОМЕР_1 ; документи щодо придбання потерпілою ОСОБА_5 медичних препаратів, засобів та медичних послуг; документ під назвою "Заключення невропатолога" від 29.08.2017 року з приводу лікування ОСОБА_5 за наслідками побиття 15.03.2017р.ю; роздруківка з інтернет-сайту щодо програми "Антистрес"; роздруківка з інтернет-сайту про вартість квитків на автобус Виноградів-Рахів на 13.09.2017р.; досудову доповідь відносно обвинуваченого, складеної 18.10.2017р. інспектором Виноградівського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України /а.п.81-87/.

Суд відкидає доводи обвинуваченого про те, що він не бив потерпілих, оскільки такі спростовані показами як самих потерпілих, так і свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які чітко показали, що обвинувачений спочатку наносив удари потерпілій ОСОБА_5 , а потім і її чоловіку. Ці ж обставини фактично підтвердила у суді і свідок ОСОБА_10 . Факт спричинення тілесних ушкоджень у потерпілих, стверджено даними свідків, пояснення яких узгоджуються як між собою, так з іншими матеріалами справи, зокрема даними висновків судово-медичних експертиз.

Крім того суд не приймає до уваги також доводи обвинуваченого про те, що потерпілий ОСОБА_9 хотів нанести йому удар бонковом (молотом), як голослівні, оскільки жодних доказів, на ствердження вказаної обставини матеріали справи не містять, зокрема, обвинувачений з цього приводу до закладу охорони здоров`я не звертався, також він не звертався і до правоохоронних органів з цього приводу.

Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку та прийняв наступне рішення.
Суд вирішив, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 ,мали місце. Ці діяння містять склад кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.125КК України за кваліфікуючими ознаками, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний термін розладу здоров`я та передбаченого ч.1 ст.125КК України за кваліфікуючими ознаками, як умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я, обвинувачений винен у вчиненні цих злочинів, а відтак підлягає покаранню за вчинені ним злочини.
Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчинених злочинів, їх тяжкість, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, за яких були скоєнні злочини і які пом`якшують або обтяжують його відповідальність, зокрема, пом`якшуючих і обтяжуючих відповідальність обставин в судовому засіданні не встановлено.

До вчинення кримінального правопорушення обвинувачений позитивно характеризувався по місцю проживання, на обліку лікарів нарколога, психіатра, невролога та фтизіатра- не перебуває, одружений- на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимий /а.п.119-125/.

За таких обставин, беручи до уваги характеристику обвинуваченого та інші обставини справи, суд вважає, що до нього необхідно обрати покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії із застосуванням ст.70 КК Україн, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений до обвинуваченого цивільний позов /а.п.60-72/, а саме, вона просила стягнути з обвинуваченого на її користь 15.600,16 грн. матеріальної шкоди, 35.000,00 грн. моральної шкоди, який мотивовано тим, що потерпіла внаслідок злочинних дій обвинуваченого отримала численні тілесні ушкодження, внаслідок яких вона перенесла фізичну біль як в процесі завдання тілесних ушкоджень так і подальшому тривалому лікуванні; матеріальна шкода полягає в матеріально-фінансових витратах, пов`язаних із придбанням медикаментів, медзасобів, яку вона визначила в розмірі 15.600,16 грн.

Спричинена моральна шкода, яку потерпіла визначила в розмірі 35.00,00 грн., полягає у настанні вкрай негативних та важких наслідків для неї у зв`язку із моральними стражданнями та нервового потрясіння, що виникло внаслідок злочину і супроводжує її душевний стан, як в момент скоєння злочину, так і в процесі тривалого лікування, окрім того, у зв`язку з тривалим її лікуванням у неї змінився звичайний спосіб життя.

Вирішуючи заявлений позов суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст.1166,1167,1168 ЦК України, матеріальна та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 15.600,16 грн. суд констатує, що в цій частині позов підлягає повному задоволенню, оскільки потерпілій внаслідок злочину, в якому виннен саме обвинувачений, завдані тілесні ушкодження- садна шкірних покровів нижньої губи справа, садна подряпин шкірних покровів в ділянці носо-губної складки зліва, забою головного мозку легкого ступеня, внаслідок яких вона перенесла фізичну біль як в процесі скоєння злочину щодо неї, так і в подальшому тривалому лікуванні і докази такого наявні в матеріалах даної кримінальної справи /а.п.68-73/, а відтак підтверджують у своїй сукупності факт спричинення потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди у даному розмірі.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди, яку потерпіла оцінила в 35.000,00 грн., суд виходить з того, що за загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України).

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно приписів вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого цивільним позивачем розміру моральної шкоди, а відтак, на підставі вищенаведеного, керуючись засадами розумності та справедливості, зваживши на обставини скоєння злочину, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір моральної шкоди є значно завищеним, а відтак підлягає частковому задоволенню, а саме, в розмірі 10.000,00 грн.

Відшкодування моральної та матеріальної шкоди, відповідно до ст.ст.1166,1167,1177 ЦК відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини, а відтак, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь позивачки 15.600,16 грн. у відшкодування її матеріальних витрат на лікування та 10.000,00 грн. у відшкодування її моральних страждань.

В судовому засіданні обвинувачений заявив усне клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_16 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи зазначене клопотання суд виходить з того, що відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996р., установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Злочини, у вчинені яких визнається винним ОСОБА_8 , не є особливо тяжкими, тобто згідно з ст.1Закону України «Про амністію у 2016 році» на нього поширюється дія вказаного закону.

Обвинувачений, як вбачається з довідки про склад сім`ї №75 від 26.02.2018р., виданої Виконавчим комітетом Боржавської свільської ради та Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 має на утриманні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_16 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого він не позбавлений батьківських прав.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 необхідно звільнити від відбування покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи, що запобіжний захід до обвинуваченого у кримінальному провадженні не застосовувався, за час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений за викликом слідчого та суду з`являвся, а тому запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо нього не застосовується.

Керуючись ст.ст. 94, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року , суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного та додаткового покарання за цим вироком на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016р.

Визнанні постановами слідчого від 04.05.2017р.та 26.06.2017р. речові докази по справі, а саме: виписка з історії хвороби №3890 на ім`я ОСОБА_5 та виписка епікриз з історії хвороби №988 також на ім`я ОСОБА_5 /а.п.71-74/- зберігати в матеріалах справи.

Судові витрати відсутні.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов задоволити частково- Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 15.600,16 грн. у відшкодування її матеріальних витрат на лікування та 10.000,00 грн. у відшкодування її моральних страждань.

Враховуючи, що запобіжний захід до обвинуваченого у кримінальному провадженні не застосовувався, за час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений за викликом слідчого та суду з`являвся, а тому запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо нього не застосовується.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1