ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/0430/68/18 Справа № 202/3965/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД» в особі директора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2018 року про арешт майна, -
ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2018 було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та накладено арешт на врожай сільськогосподарських культур у вигляді соняху, площа якого сягає 185,6502 га, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:1001, загальною площею 753,2000 га, розташованій на території с. Знаменівка, Черкаської селищної ради, Новомосковського району Дніпропетровської області, та на які згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості стосовно права власності відсутні; заборонено суб`єктам господарювання розпоряджатися засіяним врожаєм та використовувати його, в тому числі проводити будь-які польові роботи на даній земельній ділянці, здійснювати збір врожаю до скасування арешту майна.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що клопотання слідчого є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України та підлягає задоволенню, оскільки виникла необхідність у накладенні арешту на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1001, загальною площею 753,2000 га з обов`язковою забороною розпорядження, користування та відчуження арештованого майна, оскільки є реальна загроза знищення, переробки або приховування вищезазначеного майна, що недопустимо та унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.
В апеляційній скарзі третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД» в особі директора ОСОБА_6 просив ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувану ухвалу постановлено без виклику представника ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД», як власника такого майна, а про наявність ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2018 року стало відомо лише 19 вересня 2018 року від начальника Квартиро-експлуатаційного відділу м.Дніпро ОСОБА_9 , тому просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити їх.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1001 площею 753 га, що розташована на території с. Знаменівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, не є самовільно зайнятою, а є державною власністю, якою безстроково користується Державна організація Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро на підставі Державного акту на право користування землею серії Б №020061, виданого Дніпропетровській квартирно-експлуатаційній частині району у 1988 році Виконавчим комітетом Новомосковської районної ради депутатів трудящих. Державна організація Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро є правонаступником Дніпропетровської квартирно-експлуатаційної частини району, що підтверджується Положенням про квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро.
Відповідно до п.п.1.7 Договору №6/2017/КЕВ від 20 липня 2017 року, укладеного між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпро в особі начальника КЕВ м.Дніпро підполковника ОСОБА_9 та ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД» в особі директора ОСОБА_6 , сторони дійшли згоди, що право власності на сільськогосподарську продукцію, отриману в результаті надання послуг Квартирно-експлуатаційному відділу м. Дніпро, належить ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД». За таких обставин, майно, а саме врожай сільськогосподарських культур у вигляді соняху, площа якого сягає 185,6502 га, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:1001, загальною площею 753,2000 га, розташованій на території с. Знаменівка, Черкаської селищної ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою, належить ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД».
Вказує, що речовим доказом слідчим визнано земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1001, загальною площею 753,2000 га, розташовану на території с. Знаменівка, Черкаської селищної ради, Новомосковського району Дніпропетровської області, а щодо врожаю, який знаходиться на цій земельній ділянці постанова про визнання речовим доказом слідчому судді не надавалася.
Також вказує, що слідчим суддею необґрунтовано наявності підстав для арешту вищезазначеного майна та необхідності у такому арешті, а також оскаржена ухвала не містить посилань на те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям ч.3 ст.170 КПК України і яким саме. Крім того, слідчим суддею не з`ясовано, чи визнано майно, на яке слідчий просить накласти арешт речовим доказом, які ознаки речового доказу має врожай сільськогосподарських культур у вигляді соняху, який вирощується на зазначеній земельній ділянці, а також не встановлено в порушення вимог ст.171 КПК України точної кількості та індивідуальних характеристик майна, про арешт якого йдеться у клопотанні слідчого, розміру завданої значної шкоди та особу потерпілого, що є обов`язковою вимогою при вирішенні зазначеного питання для з`ясування співмірності вартості майна, на яке накладається арешт і завданої шкоди.
Також звертає увагу на те, що з моменту внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за №0000541 від 06 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, жодній особі не повідомлено про підозру, але володільця майна ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД» позбавлено законного права, передбаченого ст.1 протоколу 1 Європейської конвенції на мирне володіння та розпорядження своїм майном.
Вказує, що слідчий та прокурор не довели як правової підстави для застосування арешту майна, так і не довели наявності ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а тому відсутні процесуальні підстави для накладення арешту на майно. Саме накладення арешту на врожай та заборона суб`єктам господарювання розпоряджатися засіяним врожаєм та використовувати його, в тому числі проводити будь-які польові роботи на даній земельній ділянці, здійснювати збір врожаю приведуть до пошкодження, псування та втрати цього майна.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД» в особі директора ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 22 серпня 2018 року підлягає задоволенню, а апеляційна скарга частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Частиною 1 статті 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до змісту п.4 ч.3 ст.399 КПК України питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішує суд апеляційної інстанції, тому, виходячи з того, що ухвала слідчого судді від 22 серпня 2018 року постановлена без виклику апелянта, про зазначене рішення суду апелянту стало відомо лише 19 вересня 2018 року, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді першої інстанції пропущено з поважних причин, зазначених у клопотанні, тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2018 року підлягає задоволенню.
Надаючи оцінку правильності висновків слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» №1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч.6 ст.170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Колегією суддів встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000541 від 06 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки.
Як вбачається з матеріалів клопотання, до СУ ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали зібрані співробітниками УЗЕ в Дніпропетровській області стосовно самовільного зайняття на території Дніпропетровської області земельних ділянок невстановленими особами з метою вирощування сільгоспкультур та ведення сільського господарства, також встановлено, що ряд фізичних осіб підприємців та юридичних підприємств шляхом укладання договорів оренди земельних ділянок з посадовими особами райдержадміністрації Дніпропетровської області використовують земельні ділянки виділені їм в оренду відповідно до договорів оренди не за цільовим призначенням та функціональним використанням, так земельні ділянки, які віднесено до земель запасу (пасовища) всупереч діючому законодавству використовуються з метою вирощування сільгоспкультур, ведення сільського господарства, а земельні ділянки надані в оренду як землі промисловості використовуються в комерційних цілях, шляхом надання в оренду внаслідок чого завдають державним інтересам матеріальні збитки.
Слідчий посилається у своєму клопотанні на те, що 07 червня 2018 року проведено огляд земельної ділянки та зафіксовано факт самовільного захоплення зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1001, яка знаходиться на території с. Знаменівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області. В ході огляду виявлено, шо земельна ділянка є обробленою та засіяною сільськогосподарською культурою у вигляді соняху. До огляду були залучені наступні спеціалісти: головний спеціаліст відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування ОСОБА_10 та працівник сервісу «Експерт-М» ОСОБА_11 , який за допомогою GPS приймача заміряв посіви соняха.
Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1001 сформована за результатами проведення інвентаризації земель державної власності сільськогосподарського призначення.
Згідно Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки №591-ДК/533/АП/09/01/18 від 26 липня 2018 року, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1001 площею 753 га, розташована на території с. Знаменівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області та використовується для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, частина земельної ділянки площею 185,6502 га, оброблена, засіяна соняхом. Отримано інформацію від КЕВ м. Дніпро, що на теперішній час користувачем земельної ділянки площею 753,2000 га, за кадастровим номером :02:001:1001 є КЕВ м.Дніпро.
31 липня 2018 року земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1001, яка знаходиться на території с. Знаменівка, Черкаської селищної ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, на якій знаходиться врожай сільськогосподарської культури у вигляді соняху, визнана у якості речового доказу по кримінальному провадженні №0000541.
21 серпня 2018 року слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.
Слідчим суддею не враховано, що слідчим у клопотанні не зазначено, для встановлення яких саме обставин скоєння кримінального правопорушення мають значення зазначена земельна ділянка та врожай сільськогосподарської культури на ній, клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ані слідчим, ані прокурором не наведено обґрунтування необхідності арешту майна.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч.3 ст.172 КПК України дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність його задоволення.
Жодних відповідних підстав, передбачених ст.170 КПК України, а також посилань на вимоги кримінального процесуального закону з приводу зазначених обставин, слідчим суддею наведено не було.
З огляду на викладене, з висновком слідчого судді про задоволення клопотання слідчого із зазначених в ухвалі мотивів колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання прокурору для усунення його недоліків.
Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляцію заявника, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повернути клопотання слідчого для усунення його недоліків.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити строк ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД» в особі директора ОСОБА_6 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2018 року.
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД» в особі директора ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2018 року про арешт майна - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 про арешт майна - повернути прокурору для виконання вимог ст.171 КПК України протягом 72 годин з дня отримання ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: