Справа №146/1141/18
Провадження по справі №1-кс/150/173/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2018 року с. Мазурівка

Слідчий суддя Чернівецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Томашпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 24.07.2018,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Так, ОСОБА_5 будучи раніше засудженим Тульчинським районним судом Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі терміном на 4 роки 7 місяців 23.11.2017 умовно - достроково звільнений з невідбутою частиною покарання 10 місяців 10 днів на підставі ухвали Вінницького міського суду від 15.11.2017 на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.

24 липня 2018 року біля 01 години 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, переконавшись в тому, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом пошкодження вікна, таємно проник в середину житлового будинку АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , який розташований по АДРЕСА_2 , в середині якого перебувала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в той час спали.
Після чого ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, почав шукати у кімнаті, до якої він проник грошові кошти та цінні речі.
В результаті вказаних дій ОСОБА_5 , які спричинили шум у будинку потерпілий ОСОБА_8 прокинувся та пішов до сусідньої кімнати, до якої в той час також увійшов ОСОБА_5 , в руках у якого знаходилась заздалегідь підготовлена ним дерев`яна палиця.
ОСОБА_5 усвідомлюючи, що його злочинні дії перестали бути таємними і були виявлені ОСОБА_8 , розуміючи і усвідомлюючи наслідки свого діяння, наніс останньому один удар вищевказаною дерев`яною палицею в область голови, спричинивши при цьому йому тілесні ушкодження. Від нанесеного удару потерпілий ОСОБА_8 впав на підлогу, а ОСОБА_5 в свою чергу сів зверху на нього та висловив вимогу надати йому грошові кошти, погрожуючи застосувати фізичне насильство до нього та його матері ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_8 побоюючись негативних наслідків, а саме застосуванням ОСОБА_5 фізичної сили до нього та його матері пішов до сусідньої кімнати звідки з під столу дістав грошові кошти в сумі 3500,00 гривень та надав їх ОСОБА_5 .
Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що їх не достатньо та далі продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, самостійно почав шукати гроші, які він знайшов в середині гаманця в сумі 30,00 гривень, що знаходився всередині вмонтованої духовки грубки спальної кімнати.
В подальшому ОСОБА_5 вийшов з будинку через вхідні двері, які він відчинив із середини самостійно та пішов, заволодівши при цьому грошовими кошти в сумі 3530,00 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно з проникненням у житло.

26 липня 2018 року ОСОБА_5 у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними в ході досудового розслідування доказами:

протоколом прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24 липня 2018 року;

протоколом огляду місця події від 24 липня 2018 року;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24 липня 2018 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24 липня 2018 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26 липня 2018 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26 липня 2018 року;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 25 липня 2018 року.

Слідчий слідчого відділу Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області просить задоволити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави. При цьому, наголосив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину та всі зазначені у клопотанні ризики мають місце.

Прокурор наголосила на необхідності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, при цьому, що кошти для внесення застави в нього відсутні, а також не просить застосувати відносно нього будь-який більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, також зазначив, що є обставини, які пом`якшують його відповідальність, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину через важке матеріальне становище.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.
Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним (…) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави (…), суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (…). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (…). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (…)».
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно та з проникненням у житло, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 186 КК України. Зазначені обставини підтверджуються протоколами допиту свідків кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події.
Таким чином, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих слідчим матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоровя підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).
Слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення поїхав з с. Жолоби Томашпільського району Вінницької області, де він зареєстрований та проживає до м. Одеса, де 25 липня 2018 року його було затримано та доставлено до Томашпільського ВП; вчинити інше кримінальне правопорушення,адже ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Крім того, на даний час підозрюваний ніде не працює, тобто не має постійного заробітку, необхідного для проживання, а тому може вчиняти корисливі злочини з метою особистого збагачення.
З врахуванням наведеного вище слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам ухилятися від слідства та/чи суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
При цьому, слідчий суддя виходить з того, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст.177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, слідчий суддя вважає виправданим застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України (ч.4 ст.197 КПК України).
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).
За правилами ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обовязків, передбачених КПК України.
Разом із тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд має право при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою застосування насильства.
Зважаючи на характер вчиненого підозрюваним злочину, який поєднаний із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства відносно особи похилого віку, слідчий суддя вважає за недоцільне визначення розміру застави.
Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170, 176-178, 183 184, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Томашпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 24.07.2018 - задоволити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше судимого.
Строк дії ухвали відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України встановити терміном 60 /шістдесят/ днів.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а саме з 13 години 30 хвилин 25 липня 2018 року по 13 годину 30 хвилин 23 вересня 2018 року.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.309, п.3 ч.2 ст.395 КПК України на ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні під час досудового розслідування може подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11