Провадження № 11-кп/792/460/18
Справа № 675/597/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.07.2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянула в режимі відеоконференцзв`язку в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2018 року,-

В с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції обгрунтував своє рішення тим, що передбачені чинним законодавством підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі відсутні.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати, як несправедливу, незаконну і необґрунтовану та звільнити його від подальшого відбування покарання. При цьому вказує, що несправедливість та незаконність ухвали полягає у недотриманні судом принципів законності та верховенства права, норм міжнародного законодавства та практики Європейського суду з прав людини. Зазначає, що застосування до нього покарання у виді довічного позбавлення волі без можливості умовно-дострокового звільнення порушує його права, передбачені міжнародними договорами, які ратифіковані Україною та Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а суд не врахував наявних в справі доказів, які вказували на його виправлення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора та представника установи ОСОБА_9 про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вироком Окружного суду округу Бекес від 21 березня 2002 року та Вищого суду м. Сегед від 21 серпня 2003 року за ст. 166 секція (1) btk та за секцією (2), підпункти a, b, f Кримінального кодексу Угорщини до довічного позбавлення волі з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років з обов`язковим видворенням за межі Республіки Угорщина.

Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2007 року вирок Окружного суду округу Бекес від 21 березня 2002 року та Вищого суду м. Сегед від 21 серпня 2003 року визнаний. ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, призначено покарання у виді довічного позбавлення волі без конфіскації майна з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років. Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислюється з 8 грудня 1999 року.

Ухвалою Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 20 грудня 2007 року постанову апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2007 року щодо ОСОБА_8 змінено, виключено з неї висновок про визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину. Визнано вирок Окружного суду округу Бекес від 21 березня 2002 року та Вищого суду м. Сегед від 21 серпня 2003 року щодо ОСОБА_8 . Приведено цей вирок у відповідність з Кримінальним кодексом України (в редакції 2001 року), за яким ОСОБА_8 вважається засудженим за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі без конфіскації майна з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років. В решті постанова апеляційного суду залишена без змін.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_8 зараховано в строк попереднього ув`язнення тримання під вартою як запобіжний захід з 8 грудня 1999 року по 21 серпня 2003 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом першої інстанції враховано також наступні обставини.

Як визначено п. 3 ст. 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, виконання вироку регулюється законодавством держави виконання вироку, і тільки ця держава має право приймати всі відповідні рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 611 КПК України, виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України. До особи, переданої в Україну для подальшого відбування покарання, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, амністію або здійснено помилування у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Кримінальний Закон визначає два види покарання у виді позбавлення волі: позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином відповідно до вимог ст. 81 КК України основною підставою для умовно-дострокового звільнення є саме факт доведення засудженим свого виправлення.

У ході судового розгляду встановлено, що засуджений ОСОБА_8 покарання відбуває в Державній установі "Замкова виправна колонія (№ 58)" з 22.03.2008 року.

Законодавцем визначено, що умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання може бути застосоване за певних умов.

За змістом зазначеного кримінального закону доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд першої інстанції дав вірну оцінку сукупності всіх досліджених доказів в провадженні, підстави вважати висновки суду першої інстанції необґрунтованими, про що заявляє апелянт, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що засуджений не довів свого виправлення, в провадженні відсутні підстави для умовно-дострокового його звільнення від відбування покарання, відсутні об`єктивні дані про те, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці в повній мірі довів своє виправлення.

Колегія суддів вважає, що місцевим судом обґрунтовано визнано, що підстав для застосування щодо ОСОБА_8 ст. 81 КК України не було, суд навів обґрунтовані мотиви прийнятого рішення, з якими погоджується апеляційний суд.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 суд з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення не лише за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, а за весь час відбування покарання та перебування в установі виконання покарань.

Матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Суд першої інстанції дав обґрунтовану оцінку тому, що засуджений характеризується посередню, за допущенні порушення установленого порядку відбування покарання 9 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення є погашеними, натомість жодного разу не заохочувався. Зазначені обставини стверджені характеристикою та довідкою про стягнення та заохочення Державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58)" від 26.03.2018 року. Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що в провадженні наявні підстави застосування умовно-дострокового звільнення.

Умовно-дострокове звільнення слід розцінювати як свого роду винагороду окремих засуджених за зразкову поведінку і ставлення до праці. Фактично пасивна форма поведінки, що виявляється в утриманні від порушень правил внутрішнього розпорядку є нормою поведінки кожного з засуджених і не заслуговує заохочень.

Ті обставини, що ОСОБА_8 приймає участь в програмах диференційованого впливу, щоденно працює в камері, вишиваючи вироби, під час відбування покарання в Угорщині вивчив угорську мову, отримав професію, про що він зазначав в апеляційному суді, не вказує, що в суду першої інстанції були підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що за період часу відбування покарання засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а тому вважає, що підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить апелянт, не вбачається. Доводи апелянта, що суд відмовився розглядати його клопотання по суті заявлених в ньому вимог, суперечать фактичним висновкам суду, викладених в ухвалі, про відсутність в справі підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 81 КПК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм КПК України, підстави для її скасування чи зміни в межах апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без зміни.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2