Справа № 500/934/18
Провадження № 1-кп/500/311/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізмаїл Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

встановив:

Досудовим розслідуванням установлено, що 10.12.2017 в період часу з 22:44 годин по 23:04 годину ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні торговельного залу супермаркету «АТБ», розташованого по пр. Суворова, 54-А в м. Ізмаїлі, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які б могли помітити та перешкодити його діям, взяв зі стелажу вітрини пляшку віскі «Jameson» об`ємом 0,5 л вартістю 428 гривень 30 копійок, яку з метою доведення свого злочинного умислу до логічного завершення сховав під верхнім одягом та направився до виходу з супермаркету, не розрахувавшись за товар, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд чим завдав матеріальний збиток ТОВ «АТБ-Маркет» на вищевказану суму.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Далі, ОСОБА_4 продовжуючи свою злочину діяльність 12.12.2017 в період часу з 18:15 години по 18:37 годину, знаходячись у приміщенні торговельного залу супермаркету «АТБ», розташованого по вул. Пушкіна, 55 в м. Ізмаїлі, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій умисно, повторно, з корисних мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які б могли помітити та перешкодити його діям, взяв зі стелажу вітрини пляшку віскі «Jameson» об`ємом 0,5 л вартістю 428 гривень 30 копійок, яку з метою доведення свого злочинного умислу до логічного завершення сховав під верхнім одягом та направився до виходу з супермаркету, не розрахувавшись за товар, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд чим завдав матеріальний збиток ТОВ «АТБ-Маркет» на вищевказану суму.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вичиненого повторно.
Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю та розслідуванню вказаного кримінального провадження, добровільно у повному обсязі відшкодував представнику потерпілого ОСОБА_6 матеріальну та моральну шкоду, примирився з потерпілим, у представника потерпілого ОСОБА_6 відсутні будь-які претензії до підозрюваного ОСОБА_4

15 лютого 2018 між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншого, була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_6 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді одного року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням, та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК Украйни.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином. Судом також встановлено, що санкцією ч. 2 ст. 146 КК України передбачене покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі.

При цьому судом установлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені їм п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України, про що він сповістив суд в заяві.

У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Також судом установлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.

При перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю.

Обвинувачений ОСОБА_4 , погоджується на призначення узгодженої ним та представником потерпілого міри та виду покарання, а також звільнення від його відбування на підставі ст.ст. 75, 76 КК. Характер взятих обвинуваченого ОСОБА_4 , на нього, за угодою зобов`язання свідчить про можливість його виконання.

Прокурор та представник потерпілого не заперечують проти затвердження угоди.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_6 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого, і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання зі звільненням від його відбування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні не затримувалися, запобіжні заходи відносно нього не застосовувались. Клопотань про застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 15 лютого 2018 року укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 , з іншого.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням, та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК Украйни.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання з випробуванням строком, встановивши випробувальний термін один рік.
В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки, що передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1