Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1-154-2011 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Куц Т.О.

при секретарі Ребриній О.О.

з участю прокурорів Рябих С.В., Павловського С.О.

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1

представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3 ,ОСОБА_4,ОСОБА_5

підсудних ОСОБА_6,ОСОБА_7,

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9, 07.12.2003 р. н., неповнолітню доньку ОСОБА_2, 23.11.2009 р. н., не працюючого, раніше судимого: 16.09.2008р. Комсомольським міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 76 КК України - 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 08.02.2011 р. Комсомольським міським судом за ч. 2, 3 ст. 185 КК України - 5 років 3 місяця позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- за ч.3ст.185, ч.2ст.190 , ст.353 КК України ,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, неодруженого,не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню доньку Кристину, ІНФОРМАЦІЯ_8, не працюючого, раніше судимого: 04.03.2004р. Комсомольським міським судом за ч.2 ст. 186 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 08.04.2008р. Комсомольським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано 6 місяців за попереднім вироком, кінцева міра покарання 5 років позбавлення волі;звільненого за постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 13.09.2010р. умовно-достроково на 11місяців 20 днів; 21.04.2011р. Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.1ст.187,ч.1 ст.296,ст.70,ст.71 КК України 4роки 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9,

- за ч.2ст.190 , ст.353 КК України ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_11, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_12, працюючого охоронцем на ТОВ «Феррошлях», одруженого , маючого на утриманні неповнолітню доньку Єлизавету, 12.01.2010 р. н., інваліда ІІІ групи з дитинства, раніше судимий 31.01.2006р. Комсомольським міським судом за ч. 2 ст. 190 КК України - 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 14.05.2010р. Комсомольським міським судом за ч. 1 ст. 186, ст. 76 КК України - 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13, кім. 204,

- за ч.3ст.185 КК України ,

встановив :

28.09.2010р. в вечірній час ОСОБА_6, під час розпивання алкогольних напоїв зі ОСОБА_8, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, маючи досвід скоєння злочинів проти власності, з метою наживи, вирішили потрапити на територію ВАТ «Полтавський ГЗК», що знаходиться за адресою: м. Комсомольськ, вул. Будівельників, 16, щоб вчинити крадіжку товарно-матеріальних цінностей підприємства. ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_8, на мопеді марки «YAMAHA» рама № 2JА-2267930, який належить останньому, минувши контрольно-пропускні пункти охорони, ТОВ ОДА «Захист», території підприємства, приблизно о 22 годині прибули до «Дробарно - збагачувальної фабрики», де користуючись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу проникли до основної виробничої дільниці № 2. Знаходячись в приміщенні даної дільниці фабрики, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, повторно, таємно, з контейнера, де зберігалися кулі чавунні, для зручності, через решітку воріт, викидали на відкриту місцевість вищевказані кулі (змелюючі тіла) в кількості 60 шт., діаметром 60 мм., загальною вагою 50 кг., вартістю 5150 грн./тн., загальною вартістю 257 грн. 50 коп. В подальшому, завантаживши незаконно здобуті кулі чавунні на вищевказаний мопед, тобто вже маючи реальну можливість викраденим майном розпорядитися на власний розсуд, рушили в напрямку міста, але знаходячись на території ВАТ «Полтавський ГЗК» були затримані працівниками охоронно-детективного агентства.

Внаслідок таємного викрадення товарно-матеріальних цінностей ВАТ «Полтавський ГЗК» було заподіяно майнової шкоди на загальну суму 257 грн. 50 коп.

Також, 13.12.2010р. в вечірній час ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7, знаходячись на території Професійного гірничого ліцею, що розташований за адресою: м. Комсомольськ, вул. Космонавтів, 10, помітили неповнолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_15, які палили цигарки. ОСОБА_7, достовірно знаючи, що в м. Комсомольську діє «Громадське формування з охорони громадського порядку «Міська міліція»», яке з 10.01.2006р. зареєстроване відповідно до чинного законодавства, як юридична особа, правовою основою діяльності якого є не лише нормативно-правові акти, а й особистий статут затверджений 26.12.2005р., відповідно до якого всі члени формування наділені владними повноваженнями, тобто сукупністю прав та обовязків службової особи, та те, що ОСОБА_6 деякий час працював на посаді інспектора з охорони громадського порядку даного формування, домовилися шляхом неправомірного самовільного присвоєння владних повноважень, тобто введенням в оману неповнолітніх стосовно свого дійсного статусу, маючи досвід вчинення злочинів проти власності, діючи повторно, заволодіти майном останніх. Діючи відповідно сценарію, ОСОБА_6, підійшов до неповнолітніх та представившись працівником громадського формування, під виглядом проведення перевірки, запропонував ОСОБА_1 та ОСОБА_10 пройти до ОСОБА_11 міської лікарні для проведення освідування на встановлення факту вживання, останніми, алкогольних напоїв. В свою чергу, ОСОБА_7, діючи відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_6, своїми активними діями, переконав неповнолітніх, в тому що вони дійсно працівники громадського формування «Міська міліція» та правомірності своєї вимоги. Неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_10, введені в оману, погодилися на вимогу ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вийшли за територію ліцею. Приблизно о 21 годині 10 хвилин, знаходячись поблизу магазину «Будматеріали», що розташований на першому поверсі будинку № 27 по вул. Космонавтів м. Комсомольська, ОСОБА_1 та ОСОБА_10, виконуючи, як вони вважали законну вимогу працівників громадського формування, з приводу перевірки особистих речей, витягли з кишень особисті речі та поклали їх на землю. ОСОБА_7, з корисливих спонукань, безперешкодно взяв належний неповнолітньому ОСОБА_1 мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GТС-3010» вартістю 450 грн. разом з флеш-карткою обємом пам'яті 64 Мb, в якому знаходилася СІМ-картка оператора стільникового звязку «КиївСтар», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 22 грн. Після цього, тримаючи мобільний телефон при собі, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6, неповнолітніми ОСОБА_1 та ОСОБА_10Р пішли в напрямку приймального відділення ОСОБА_11 міської лікарні. В подальшому знаходячись на території лікарні ОСОБА_7, реалізуючі злочинний намір до кінця, залишив ОСОБА_6 разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_10, які продовжували йти до приймального відділення лікарні. Не дійшовши до приймального відділення, ОСОБА_6 усвідомлюючи той факт, що він разом з ОСОБА_7, мають реальну можливість розпорядитися мобільним телефоном, що належить ОСОБА_1, наказав, неповнолітнім пройти до входу в відділення та зачекати на них там. Користуючись тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_10 пішли до приймального відділення, ОСОБА_6, непомітно для останніх з місця події втік. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 майном, здобутим злочинним шляхом, розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок порушення суспільних відносин, що забезпечують нормальне функціонування та авторитет органів державної влади та органів місцевого самоврядування, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заволоділи майном неповнолітнього ОСОБА_1, в результаті чого останньому заподіяно майнової шкоди на загальну суму 497 грн.

Підсудний ОСОБА_6, вину свою визнав повністю по викраденню мелючих тіл та показав до Нового 2011 року, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_8, після вживання алкогольних напоїв на мопеді останього поїхали до території ВАТ «Полтавський ГЗК», з метою назбирати металу, щоб в подальшому його здати на пункт прийому металобрухту. Вони залишили мопед поблизу фабрики, а самі зайшли до приміщення цеху, там стояла металева ємкість в якій насипом лежали металеві кулі, діаметром 60 мм.,дана ємкість знаходилася поблизу воріт для заїзду вагонів, ворота не були зачинені, а лише зарешочені, тому вони через решітку на вулицю накидали кулі. Проїжджаючи за лікарнею підприємства, що знаходиться неподалік від виїзду з території ВАТ «Полтавський ГЗК» їх затримали працівники охорони ОДА «Захист». По приїзду працівники міліції склали протокол огляду в ході якого було встановлено, що ними викрадено 60 шт. куль, а вага їх склала 50 кг. Дані кулі були передані на зберігання охороні,їх було доставлено до приймального відділення ОСОБА_11 міської лікарні для освідування на стан сп»яніння.

По епізодам заволодіння мобільним телефоном та самовільному присвоєнні владних повноважень ,свою вину визнав частково і пояснив, що він разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 вирішили прогулятися містом. Вони зайшли на територію Професійного гірничого ліцею, де помітили в курилці двох раніше йому невідомих хлопців потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_10 .Вони хотіли пошуткувати , зробити їм зауваження з приводу паління , а потім розіграли , що вони працівники міліції і повели їх до приймального відділення ОСОБА_11 міської лікарні нібито для медичного освідування .По дорозі ОСОБА_7 кудись подівся і він пішов його шукати . Телефону у потерпілого він не брав і попередньої домовленості з ОСОБА_7 не було , просто вони вирішили так пошуткувати ,щоб налякати хлопців. В громадському формуванні «Міська міліція» він дійсно працював з 2006р. по 2009р., як ОСОБА_7 розпорядився телефоном потерпілого йому не відомо.

ОСОБА_8 вину свою визнав повністю та показав, що 28.09.2010р. він зустрів свого знайомого ОСОБА_6, з яким після розпивання алкогольних напоїв вирішили поїхати на його мопеді марки «Ямаха» на територію ВАТ «Полтавський ГЗК» з метою викрасти металевих куль, що знаходяться на території «Збагачувальної фабрики». Вони проїхали повз головний контрольно-пропускний пункт № 9 заїхали на територію ВАТ «Полтавський ГЗК». Під'їхавши до воріт «Збагачувальної фабрики» вони залишили мопед та разом зайшли до приміщення фабрики, де стояла металева ємкість, в якій насипом лежали металеві кулі, дана ємкість знаходилася поблизу воріт для заїзду вагонів, ворота не були зачиненні, а лише зарешочені, тому вони через решітку на вулицю накидали кулі. Прибули вони до фабрики приблизно о 22 годині. Там же знайшли мішок, до якого всі кулі поскладали та поклали мішок на місце для постановки ніг на мопеді та удвох рушили в напрямку міста. При цьому світла на мопеді він не включав. Проїжджаючи за лікарнею підприємства, що знаходиться неподалік від виїзду з території ВАТ «Полтавський ГЗК» їх затримали працівники ОДА «Захист», які перевірили вміст мішку та викликали працівників міліції. По приїзду працівники міліції склали протокол огляду в ході якого було встановлено, що ними викрадено 60 шт. куль, а вага їх склала 50 кг. Дані кулі були передані на зберігання охороні, а мопед вилучили до ОСОБА_11, а їх було доставлено до приймального відділення ОСОБА_11 міської лікарні для освідування.

ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочинів ,передбачених ч.2ст.190,ст.353 КК України не визнав повністю ,від дачі показань відмовився.

Притягнутий у справі як обвинувачений у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ст. 353 КК України та допитаний по суті пред'явленого обвинувачення ОСОБА_7, вину свою не визнав та від дачі показів відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України та пояснив, що всі покази буде давати на суді. (ОСОБА_12 № 1 а.с. 202)

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 та ст. 353 КК України, крім повного визнання своєї вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, крім повного невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ст. 353 КК України

?по факту таємного викрадення майна належного ВАТ «Полтавський ГЗК» вина ОСОБА_6 та ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_13, який показав, що він являється матеріально-відповідальною особою, так як за ним числяться товарно-матеріальні цінності підприємства. 29.09.2010р. зранку знаходячись на роботі о 7 годині йому від замісника начальника з економічної безпеки цеху ОСОБА_14 стало відомо, що вночі працівниками ОДА «Захист» на території підприємства було затримано двох хлопців, які намагалися вивезти за межі підприємства змелюючі тіла діаметром 60 мм., які вони вже викрали з території «Основної виробничої дільниці № 2». Дійсно в приміщенні даної дільниці в контейнерах зберігаються змелюючі тіла різного діаметру і відповідно фасовані, в кожному контейнері приблизно 3 тони даних тіл. Цього ж дня була сформована комісія та проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, в ході якої було перевірено всі наявні матеріальні цінності, більша уваги наділялася підтвердженню інформації стосовно крадіжки змелюючих тіл, в звязку з чим ними було проведено зважування контейнерів, під час чого було виявлено недостачу 50 кг. змелюючих тіл саме діаметром 60 мм. Вхід до приміщення «Основної виробничої дільниці № 2». не зачиняється, так як цілодобово здійснюється відвантаження змелюючих тіл, крім того дана дільниця окремо не охороняється, тому потрапити до неї можна безперешкодно.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 48-49)

- рапортом від 28.09.2010р. в.о. ПНОЧ ОСОБА_11 ст. лейтенанта міліції ОСОБА_15, про затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з викраденими товарно-матеріальними цінностями.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 8)

- відношенням від 30.09.2010 ВАТ «Полтавський ГЗК» з приводу вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 20)

- протоколом огляду предметів від 29.09.2010, згідно якого було оглянуто мопед та змелюючи тіла в кількості 60 шт., діаметром 60 мм., загальною вагою 50 кг.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 9-11)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю обвинуваченого ОСОБА_6 від 08.02.2011.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 162-171)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з обвинуваченим ОСОБА_8 від 09.02.2011.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 182-186)

- речовими доказами: 60 шт. змелючих тіл, діаметром 60 мм. загальною вагою 50 кг. та мопед марки «YAMAHA» рама № 2JА-2267930.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 187, 12, 188)

?по епізоду заволодіння майном неповнолітнього ОСОБА_1, шляхом обману та по епізоду самовільного присвоєння владних повноважень, поєднаного із вчиненням будь-яких суспільно-небезпечних діянь, вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

Показаннями потерпілого ОСОБА_1, який показав, що 13.12.2010р. він разом зі своїм одногрупником ОСОБА_10 в вечірній час біля гуртожитку, що розташований на території ПГЛ по вул. Космонавтів в м. Комсомольську, вхід до якого зачиняється о 21 годині, вони прийшли до території ліцею та перед тим як іти відпочивати вирішили попалити цигарки, тобто приблизно о 20 годині 50 хвилин вони прийшли до території. Зайшовши на територію вони стали в місці для паління та палили, в цей час до них підійшов раніше невідомий чоловік, який був не сам, а ще з одним раніше йому невідомим чоловіком, який не підходив одразу до них. Підійшовши до них чоловік показав їм нібито посвідчення працівника міліції та представився працівником «Міської міліції», але при цьому свого прізвища не називав та від нього тхнуло алкоголем. Даний чоловік був одягнений точно памятає в штани з комплекту спецодягу «комуфляж», чорну куртку, здається був у шапці. Під час розмови він добре запамятав риси його обличчя. Він запитав їх чи є їм по 18 років, як їх звати, де вони навчаються та проживають. На що вони відповіли що їм по 16 років, назвали свої імена, що навчаються в даному ліцеї та проживають в гуртожитку. ОСОБА_16 цей чоловік, який нам задавав питання сказав іншому, щоб він сходив до гуртожитку та повідомив вахтеру, що вони заберемо з собою двох жителів гуртожитку. Як він зрозумів вони їх хотіли відвести до приймального відділення ОСОБА_11 міської лікарні для освідування та встановлення факту вживання алкогольних речовин. Вони почали казати, що вони алкоголь не вживали та їм час іти до гуртожитку бо о 21 годині він зачиняється. ОСОБА_16 другий хлопець так і зробив, а саме пішов у напрямку гуртожитку, але чи заходив він до нього та чи попереджав вахтера про даний факт йому невідомо. Коли він повернувся, то сказав своєму знайомому та їм, що він попередив вахтера. Після цього той хлопець, що повернувся подзвонив нібито до міліції та викликав автомобіль. Чекали вони на нього приблизно 10 хвилин, він знову нібито подзвонив та сказав, що автомобіля не буде. Тому даний хлопець сказав їм іти пішки. Вони у чотирьох вийшли за територію ліцею та знаходячись навпроти магазину «Будматеріали», вони згадали, що не перевірили вміст наших кишень. Тому цей хлопець сказав їм виймати все з кишень. Після цього вони поцікавилися їхніми прізвищами. На що вони назвали їх. ОСОБА_16 перший хлопець запитав його чи не працює в міліції його родич. На що він відповів, що працює брат. Після цього другий чоловік взявши його телефон, сказав що він подивиться телефон його брата з метою йому зателефонувати. Він дійсно телефонував його братові ОСОБА_17, але він не відповідав. Після цього даний чоловік зателефонував до керівництва і доповів про дану ситуацію, при цьому він відійшов в сторону. Коли повернувся то сказав, що керівництво надало вказівку все-одно вести їх до приймального відділення. Після цього вони знову сказали їм іти до приймального відділення. При цьому чоловік, який був у спец штанях йшов попереду них, а інший позаду. Телефон залишався у другого чоловіка. Він запитував у нього коли він поверне йому мобільний телефон, на що він йому відповів він не памятає. Дійшовши приблизно до приміщення моргу, що знаходиться на території лікарні, той хлопець, що йшов позаду з його мобільним телефоном зайшов за кут будівлі, а вони продовжували йти. ОСОБА_16 поцікавився у першого чоловіка, чи буде з ними йти інший чоловік. На що той подзвонив нібито до нього та сказав, що той наздожене їх. Не доходячи приблизно 100 метрів до приймального відділення даний чоловік зупинився та сказав їм, щоб вони йшли до автомобіля, який знаходився там і який виявився міліцейським, а він зараз підійде. Вони удвох пішли та чекали поблизу приймального відділення. Там вони знаходилися приблизно 30 хвилин, поки працівники лікарні не викликали дійсно працівників «Міської міліції», які прибули до приймального відділення та доставили їх до ОСОБА_11 Вони їм розповіли дану історію та вони одразу зрозуміли, що мова йде про якогось чоловіка на прізвище ОСОБА_6. Після цього їм для підтвердження даної інформації були продемонстровані фотознімки на яких вони підтвердили дану особистість. Другого чоловіка він зовсім не запамятав. Мобільний телефон у нього був марки «Самсунг» моделі «С3010» ІМЕІ 36236, придбаний ним 05.12.2010 за 549 грн., в якому знаходилася флеш-картка обємом пам'яті 64 Мб, яка йшла в комплекті з телефоном, крім того в телефоні знаходилася СІМ-картка оператора мобільного звязку «КиївСтар», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в розмірі 22 грн. Наступного дня він з представниками ліцею звернувся до міліції так як вже було зрозуміло, що його ошукали. Через декілька днів йому знову викликали до міліції та повернули його мобільний телефон, в якому знаходилася флеш-картка, але СІМ-картки не було. На даний час претензій до підсудних не має, цивільний позов заявляти не бажає (ОСОБА_12 № 1 а.с. 99-101)

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_10, який показав, що в грудні 2010 року, він разом з одногрупником ОСОБА_1 в вечірній час до 21 години на території ліцею в м. Комсомольську палили цигарки. В цей час до них підійшов раніше невідомий чоловік та одразу представився працівником «Громадської міліції» та щось показав їм схоже на посвідчення. Крім нього, неподалік від них зупинився ще один чоловік раніше йому невідомий та чекав на першого. Даний чоловік поцікавився їхніми документами, на що вони відповіли, що неповнолітні. Він зробив їм зауваження з приводу паління цигарок, на що вони відповіли, що знаходяться в курилці. Від даного чоловіка надходив запах алкоголю і він також запитав у них чи вживали вони алкогольні напої, на що вони відповіли, що ні. ОСОБА_16 він сказав, що зараз їх відведуть до приймального відділення ОСОБА_11 міської лікарні для освідування. В цей час другий чоловік підійшов до них, який явно ще дужче перебував в стані алкогольного спяніння та сказав першому чоловікові, що він пішов до гуртожитку, щоб дізнатися їхні прізвища та чи дійсно вони проживають в даному гуртожитку.Через декілька хвилин він повернувся та ці двоє чоловіків про щось між собою розмовляли. Після цього перший чоловік нібито подзвонив та викликав автомобіль. Пройшло приблизно 5 хвилин, але автомобіля не було. ОСОБА_16 вже інший чоловік взяв телефон та з кимсь розмовляв та звертався «Петрович», після розмови він сказав, що автомобіля не буде, тому потрібно йти пішки. Вийшовши за територію ліцею, вони підійшли до магазину «Будматеріали», де чоловіки згадали, що вони забули перевірити їхні речі, тому сказали все витягти з кишень. При цьому ОСОБА_1 дістав свій мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «С3010». Після цього чоловіки поцікавилися їхніми прізвищами. Після того як ОСОБА_1 сказав, що його прізвище ОСОБА_1 хлопці трохи занервували та сказали, що вони знають працівника міліції на прізвище ОСОБА_1. Анатолій сказав, що то його брат. Речі вони свої виклали на землю. Тому телефон ОСОБА_1 опинився у руках першого хлопця, який намагався перевірити чи дійсно у ОСОБА_1 в міліції працює брат. Вони намагалися подзвонити до його брата, але не додзвонившись, їх повели до лікарні. Попереду йшов той чоловік, що підійшов до них першим, а позаду них інший чоловік. В цей час телефон ОСОБА_1 вже знаходився в руках другого чоловіка. По дорозі ОСОБА_1 неодноразово цікавився коли йому повернуть мобільний телефон. Знаходячись на території лікарні він помітив, що чоловік який йшов позаду них зник. Трохи пройшовши він першого чоловіка запитав, про те, що потрібно зачекати на іншого. Цей чоловік подзвонив до другого, та під час їхньої розмови він чув, як хтось у слухавці сказав: «Чого ти туди пішов?», після чого сказав, що він їх наздожене. Не дійшовши до приймального відділення приблизно 20-30 метрів невідомий чоловік сказав їм, щоб вони підійшли до автомобіля міліції, який як раз знаходився біля приймального відділення. Вони пішли, а невідомий пішов в протилежному напрямку. Так приблизно 30 хвилин вони чекали поки повернуться ті двоє чоловіків, але так ніхто і не прийшов. З приймального відділення працівники лікарні викликали наряд міліції та їх доставили до ОСОБА_11 Де продемонстрували фотокартки злочинців, на яких вони впізнали обох тих хлопців, які заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_1. На даний час йому відомо, що ОСОБА_1 повернули телефон.

- заявою директора Професійного гірничого ліцею ОСОБА_18, про вчинення злочину щодо неповнолітнього ОСОБА_1О.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 79)

- рапортом в.о. начальника ВКМСД ОСОБА_11 капітана міліції ОСОБА_19 про встановлення особи причетної до скоєння даного злочину, а саме ОСОБА_6М.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 86)

- протоколом огляду предметів від 14.12.2010, згідно якого було вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GТС-3010» ІМЕІ 36236.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 87)

- висновком товарознавчої експертизи від 04.02.2011.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 115)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з обвинуваченим ОСОБА_6 від 08.02.2011.(ОСОБА_12 № 1 а.с. 162-171)

- протоколом предявлення фотознімків для впізнання обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_1 від 16.02.2011.(ОСОБА_12 № 2 а.с. 1-3)

- протоколом предявлення фотознімків для впізнання обвинуваченого ОСОБА_6 свідкові ОСОБА_10 від 16.02.2011.(ОСОБА_12 № 2 а.с. 4-6)

- протоколом предявлення фотознімків для впізнання обвинуваченого ОСОБА_7 свідкові ОСОБА_10 від 16.02.2011.(ОСОБА_12 № 2 а.с. 7-9)

- речовими доказами: мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GТС-3010» ІМЕІ 36236. (т.1 а.с. 187, 102)

Суд кваліфікує дії підсудних ОСОБА_6 і ОСОБА_8 по епізоду викрадення мелючих куль від 28.09.2010р. за ч.3 ст.185КК України, оскільки вони скоїли умисні дії, що виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення .

Суд кваліфікує дії підсудних ОСОБА_6 і ОСОБА_7 по епізоду заволодіння майном неповнолітнього ОСОБА_1 за ч.2 ст.190КК України , оскільки вони скоїли умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими повторно та за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії підсудних ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ст.353 КК України ,оскільки вони скоїли умисні дії , які виразилися у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь.

Суд критично ставиться до показань підсудного ОСОБА_7 в частині невизнання вини - за ч.2ст.190 , ст.353 КК України , оскільки вони спростовуються стабільними і послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_10 в ході досудового слідства (т.1 а.с. 99-101, 103-105) і в судовому засіданні, показаннями свідка ОСОБА_20 в ході досудового слідства, який придбав у підсудних телефон потерпілого ОСОБА_1 (т.1а.с.107-108) , частково показаннями самого підсудного ОСОБА_6 в ході судового слідства і детальними послідовними показаннями ОСОБА_6 , допитаного в якості обвинуваченого, де він повністю визнає свою вину і зазначає , що ОСОБА_7 запропонував йому налякати неповнолітніх хлопців ,які палили на території ліцею і нагадав йому ,що він працював в громадському формуванні «Міська міліція» і запропонував представитись працівниками даного підрозділу , вони наздогнали цих хлопців і представились , як домовились і хлопці їм повірили , на вимогу ОСОБА_7 виклали всі речі з кишень на землю і ОСОБА_7 з дозволу власника взяв телефон подзвонити і робив вигляд , що докладає керівництву про затримання неповнолітніх і наказав їм йти до лікарні для освідування на предмет вживання алкоголю , потім ОСОБА_7 непомітно зник і він знайшов його біля магазину «Південний », де ОСОБА_7 пропонував телефон таксистам , а потім в його присутності продав їх знайомому ОСОБА_20 . Ні він , ні ОСОБА_7 до неповнолітніх ніяких погроз не висловлювали і фізичну силу не застосовували , так як останні і так були налякані .Свою вину визнав частково , так як всі дії , пов»язані із заволодінням майна потерпілого виконував ОСОБА_7 (т.1а.с.133-135).

Суд критично ставиться до показань ОСОБА_6 щодо його непричетності до заволодіння майном потерпілого ОСОБА_1 та в самовільному присвоєнні владних повноважень ,поєднаному з вчиненням суспільно небезпечного діяння , оскільки вони спростовуються стабільними і послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_10 в ході досудового слідства (т.1 а.с. 99-101, 103-105) і в судовому засіданні, показаннями свідка ОСОБА_20 в ході досудового слідства, який придбав у підсудних телефон потерпілого ОСОБА_1 (т.1а.с.107-108) , частково показаннями самого підсудного ОСОБА_6 в ході судового слідства і детальними послідовними показаннями ОСОБА_6 , допитаного в якості обвинуваченого, де він повністю визнає свою вину і зазначає , що ОСОБА_7 запропонував йому налякати неповнолітніх хлопців ,які палили на території ліцею і нагадав йому ,що він працював в громадському формуванні «Міська міліція» і запропонував представитись працівниками даного підрозділу , вони наздогнали цих хлопців і представились , як домовились і хлопці їм повірили , на вимогу ОСОБА_7 виклали всі речі з кишень на землю і ОСОБА_7 з дозволу власника взяв телефон подзвонити і робив вигляд , що докладає керівництву про затримання неповнолітніх і наказав їм йти до лікарні для освідування на предмет вживання алкоголю , потім ОСОБА_7 непомітно зник і він знайшов його біля магазину «Південний », де ОСОБА_7 пропонував телефон таксистам , а потім в його присутності продав їх знайомому ОСОБА_20 . Ні він , ні ОСОБА_7 до неповнолітніх ніяких погроз не висловлювали і фізичну силу не застосовували , так як останні і так були налякані .Свою вину визнав частково , так як всі дії , пов»язані із заволодінням майна потерпілого виконував ОСОБА_7 (т.1а.с.133-135).

При призначенні покарання підсудним суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ними злочинів,їх особи .

Призначаючи міру покарання ОСОБА_8, суд приймає до уваги як помякшуючі покарання обставини те, що він , щиро каявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів, а також стан його здоров»я і наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_7 , суд приймає до уваги як помякшуючі покарання обставини те, що він має на утриманні малолітню дитину.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_6, суд приймає до уваги як помякшуючі покарання обставини те, що він , каявся в скоєному, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_8 суд враховує ,те що злочин 28.09.2010р.ними скоєно в стані алкогольного сп»яніння.

Суд вважає ,що обставина скоєння злочину підсудними ОСОБА_6 і ОСОБА_7 13.12.2010р.в стані алкольного сп»яніння підлягає виключенню з обвинувачення , оскільки не підтверджується матеріалами справи.

За місцем проживання підсудні характеризується позитивно.

Згідно висновків ЛКК підсудні ОСОБА_7, ОСОБА_6 здорові , загальну фізичну працю може виконувати можуть , примусового лікування від алкоголізму і наркоманії не потребують .

Згідно висновку ЛКК підсудний ОСОБА_8, працездатний з обмеженнями, примусового лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує (т.1а.с. 208,т.2 а.с. 69).

З урахуванням всіх даних про особу підсудного ОСОБА_8, декількох обставин , що пом»якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину ,стану його здоров»я , суд ,вважає , що є підстави для застосування ст.69КК України і призначає йому покарання нижче від найнижчої межі ,передбаченої санкцією ч.3 ст. 185 КК України .

Суд вважає , що до покарання призначеного за даним вироком підсудним необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками суду .

Суд вважає , що підсудним має бути призначене покарання у виді позбавлення волі , яке буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності зі ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених за ч.3 ст.185 ,ч.2 ст.190 ,ст.353 КК України призначити йому покарання :

- за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі ;

- за ч.2ст.190 КК України 2 роки позбавлення волі ;

- за ст.353 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1ст.70КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі .

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків до покарання , призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.02. 2011 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочинів,передбачених ч.2 ст.190 ,ст.353 КК України призначити йому покарання :

- за ч.2ст.190 КК України 2 роки позбавлення волі ;

- за ст.353 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1ст.70КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі .

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків до покарання , призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21.04.2011 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочину , передбаченого ч.3ст.185 КК України і з застосування ст.69 КК України призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі .

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комсомольського міського суду від 14.05.2010р. і за сукупністю вироків призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі .

Запобіжний захід ОСОБА_6,ОСОБА_7 залишити попередній тримання під вартою. Строк покарання ОСОБА_6,ОСОБА_7 відраховувати з 01.04.2011р.(а.с.168 )

У відбуту частину покарання зарахувати ОСОБА_6 час тримання під вартою за вироком Комсомольського міського суду від 08.02.2011р. з 08.02.2011р. по 31.03.2011р. включно.

У відбуту частину покарання зарахувати ОСОБА_7 зарахувати час тримання під вартою за вироком Кобеляцького райсуду від Полтавської області від 21.04.2011р. з 01.01.2011р. по 31.03.2011р. включно (а.с .208-211). Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 підписку про невиїзд скасувати , взявши його під варту в залі суду негайно. Строк покарання ОСОБА_8 відраховувати з 26.09.2011р.

Речові докази: мелючи кулі в кількості 60 штук загальною вагою 50кг передати ВАТ «Полтавський ГЗК», як йому належні (т.1 а.с.12,187); мопед «Ямаха »конфіскувати на користь держави (т.1 а.с.187); мобільний телефон «Самсунг » залишити потерпілому ОСОБА_1, як йому належний (т.1а.с.187).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з дня його проголошення, а засудженими у той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Суддя підпис ОСОБА_12

З оригіналом вірно :

Суддя Т.О.Куц