АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури УкраїниОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000394 від 14.02.2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогнатівка Волноваського району Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що слідчим та прокурором не було доведено підстав для ініціювання до підозрюваного обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України. При цьому слідчий суддя вказав, що в матеріалах доданих до клопотання відсутні дані про перебування підозрюваного у міжнародному розшуку та навпаки, міститься повідомлення про те, що ОСОБА_9 не перебуває в міжнародному розшуку.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтуванні апеляційних вимог посилається на те, що суд не врахував ту обставину, що в матеріалах провадження стороною обвинувачення було доведено наявність всіх обставин передбачених ст. 194КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_9 переховується від органів розслідування та суду у даному кримінальному провадженні, а тому відповідно до ст. 281 КПК України був оголошений в розшук. Крім того апелянт вказує, що відповідно до ст. 83 правил Інтерполу з обробки даних, «червоне повідомлення» з метою встановлення місцезнаходження та затримання підозрюваного з метою його екстрадиції може бути опубліковане Інтерполом лише за наявності судового рішення про тримання цієї особи під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисника про необґрунтованість апеляційної скарги і необхідність залишення ухвали слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може обґрунтовуватися виключно тяжкістю висунутого обвинувачення чи підозри. Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000394 від 14 лютого 2017 року за підозрою колишнього голови Вищого господарського суду України ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 376, ч.2 ст. 376-1 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , оскільки він перебуває за межами України та ухиляється від органу досудового розслідування.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання органу досудового розслідування, зазначивши, що стороною обвинувачення не доведено правових підстав, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України, які повинні враховуватись судом при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме факту перебування підозрюваного у міжнародному розшуку.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 376, ч.2 ст. 376-1 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, які на даному етапі кримінального провадження дають підстави вважати про ймовірно причетність підозрюваного ОСОБА_9 до інкримінованого кримінального правопорушення, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини)

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, було доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Разом з тим, як правильно зазначив слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_9 на час розгляду слідчим суддею клопотання був оголошений та перебував у міжнародному розшуку. Як вірно зазначив слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, на останню обставину вказує запит від 07.02.2018 року прокуратури Відня до Федерального управління карної поліції при Федеральному міністерстві внутрішніх справ Австрійської Республіки та відповідь на нього, за яким ОСОБА_9 не перебуває в міжнародному розшуку. На цю обставину вказують і надані стороною захисту рішення Комісії по контролю за файлами Інтерполу (103-я сесія, 30 січня 2 лютого 2018 року) та лист Генерального секретаріату міжнародної Організації кримінальної поліції Інтерполу від 09.02.2018 року.

За наведеного, колегія суддів не може визнати за обґрунтовані посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що оголошення особи у міжнародний розшук може здійснюватись безпосередньо слідчим та прокурором шляхом направлення іноземним компетентним органам запитів про екстрадицію, оскільки звернення в порядку міжнародної правової допомоги із клопотанням про видачу особи не є оголошенням особи у міжнародний розшук у розумінні ч.6 ст.193 КПК України.

З огляду на викладене та враховуючи положення ст. 193 КПК України підозрюваному ОСОБА_9 на даний час неможливо обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому доводи прокурора про незаконність рішення слідчого судді є непереконливими.

Керуючись ст.ст. 2, 177, 193, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № № 0000394 від 14.02.2017 року, за ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2185/2018
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1