Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2704/18
Провадження № 1-кс/572/867/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 (далі прокурор) про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000978,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000978, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

Прокурор Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого 14.09.2018 майна, а саме: автомобіль марки «DAFXF95.480», д.н.з. НОМЕР_1 , у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 являється ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 ; напівпричіп марки «HUMBAUR HAS 2006», д.н.з. НОМЕР_3 у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 являється ОСОБА_6 , жителька АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 14.09.2018 приблизно о 23 год. 44 хв. працівники патрульної поліції в м. Сарни по вул. Гагаріна зупинили автомобіль марки «DAFXF95.480», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «HUMBAUR HAS 2006», д.н.з. НОМЕР_3 , в якому знаходився кругляк породи дуб необрізаний у кількості приблизно 18,59 м3, з супровідними документами, які викликають сумніви.

За вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000978, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України - заздалегідь не обіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

В органу досудового розслідування, є підставі вважати що зазначений автомобіль марки «DAFXF95.480», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «HUMBAUR HAS 2006», д.н.з. НОМЕР_3 , використовувався для вчинення кримінального правопорушення, а саме для здійснення транспортування знарядь вчинення кримінального правопорушення та інших речових доказів, та буде використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст. 98 КПК України набувають статусу речового доказу, який з метою збереження підлягає арешту, для запобігання можливості його приховування, зникнення, знищення, використання, пересування, передачі чи відчуження.

Посилаючись на норми ст.ст. 40, 131, 132, 167, 170-175 КПК України прокурор просить накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи на правомірність його володіння власниками, просить негайно повернути вилучене майно, оскільки кругляк породи дуб необрізаний може зіпсуватися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Підставою для звернення прокурора з відповідним клопотанням до суду стали обставини, які свідчать про те, що вищевказане майно: кругляк породи дуб необрізаний у кількості приблизно 18,59 м3, який був вилучений 14.09.2018 під час огляду місця події та буде використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, перевозився вказаним транспортом, а тому відповідно до ст. 98 КПК України набуває статусу речового доказу, який з метою збереження підлягає арешту, для запобігання можливості його приховування, зникнення, знищення, використання, пересування, передачі чи відчуження.

Проте, при огляді матеріалів клопотання про накладення арешту на майно, були дослідженні копії документів на відповідну деревину: товарно-транспортна накладна № 140918 від 14.09.2018 року, товарно-транспортні накладні з додатками, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, законність походження яких прокурором не спростована.

Будь-якого повідомлення про крадіжку дошки дерева породи дуб, лісопродукції, незаконної порубки лісу, яка могла б стосуватись вилученої деревини, суду не надано.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки власнику майна деревини ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, не оголошена, в матеріалах клопотання містяться документи, які підтверджують право власності на відповідну деревину та транспортний засіб, а також прокурором не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, із застереженням його відчуження та розпорядження на момент розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про арешт на тимчасово вилучене майно 14.09.2018 року: автомобіль марки «DAFXF95.480», д.н.з. НОМЕР_1 , у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 являється ОСОБА_5 ; напівпричіп марки «HUMBAUR HAS 2006», д.н.з. НОМЕР_3 у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 являється ОСОБА_6 відмовити.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: