Справа 372/964/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/848/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
Іменем України

« 18 » жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_10 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2018 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслава Київської обл., українця, гр.України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_12 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

5.11.2016р., близько 20 год. 10 хв., водій ОСОБА_12 , керуючи службовим вантажним автомобілем «Isuzu Nor 71R», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухаючись на 32км + 50м автодороги сполученням «Київ Знам`янка» в Обухівському р-ні, в напрямку м.Київ, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, проявив неуважність, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, своєчасно не вжив заходів для зупинки керованого ним транспортного засобу, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_13 , який перетинав проїзну частину автодороги з права наліво, відносно напрямку руху автомобіля «Isuzu Nor 71R», реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 328 від 16.12.2016 встановлено, що смерть ОСОБА_13 , настала в результаті тупої травми голови та грудей: поєднаної краніоторакальної травми з розвитком шоку, вказані травми отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Порушення водієм ОСОБА_12 вимог пунктів 2.3 б), 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_13 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_10 просив вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 виправдати у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на незаконність вироку, у зв`язку з однобічністю та неповнотою судового розгляду та досудового розслідування, вважає, що висновки суду не відповідають викладеним у вироку фактичним обставинам справи, оскільки під час досудового розслідування та судового розгляду не було встановлено обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, на думку апелянта, судом залишено поза увагою те, що ОСОБА_12 працює водієм в ПП «Обухівміськвторресурси» та його робота є єдиним джерелом доходу, а тому позбавлення судом права керування ОСОБА_12 на строк 3 роки позбавляє його фактично права на працю, а також ставить у скрутне становище його сім`ю, оскільки він являється єдиним годувальником сім`ї та в нього на утриманні знаходиться дружина, яка тяжко хворіє та являється непрацездатною.

В змінах до апеляційної скарги захисник ОСОБА_10 просив вирок щодо ОСОБА_12 змінити, призначити йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України з випробуванням, з встановленням іспитового строку терміном 3 роки, обґрунтовував свої вимоги тим, що обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, повністю визнав обставини викладені в матеріалах досудового розслідування, готовий відшкодувати збитки, а тому вважає, що до ОСОБА_14 можливо застосувати положення ст.75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_15 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали зміни до апеляційної скарги, при цьому, ОСОБА_15 повністю визнав свою вину у вчиненому і просив пом`якшити покарання застосувавши ст.75 КК України без призначення додаткового покарання, думку прокурорів, які вважали вирок законним та обґрунтованим, думку потерпілої, яка вважала вирок законним та обґрунтованим, заперечила проти пом`якшення покарання ОСОБА_12 і просила вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_15 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у провадженні доказами , є обґрунтованим і, враховуючи зміни до апеляційної скарги, не оспорюється.

Дії ОСОБА_15 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника зі змінами щодо суворості призначеного ОСОБА_15 покарання, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд, призначаючи ОСОБА_15 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому у виді реального позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, думку потерпілої, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, врахував стан його здоров`я, обставини, що впливають на покарання, в тому числі і ті, на які захисник послався в змінах до апеляційної скарги.

На думку колегії суддів, обране ОСОБА_15 покарання, з врахуванням позиції потерпілої ОСОБА_11 , яка категорично заперечила проти пом`якшення обвинуваченому покарання і застосування ст. 75 КК України, навіть з врахуванням визнання ним в апеляційній інстанції своєї вини та розкаяння у скоєному, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, призначене з врахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що впливають на покарання і є домірним скоєному. Підстав для призначення ОСОБА_15 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 404,405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу зі змінами захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2018 року щодо ОСОБА_12 - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді __________________ ____________________ _____________________