АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2018 року,-
В с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2018 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що висновки слідчого судді про невідповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, на думку прокурора, є помилковими, оскільки вказане майно відповідає таким критеріям, а відтак наявні правові підстави, передбачені ч. 2, 3 ст. 170 КПК України для арешту майна.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
09.02.2018 року слідчий слідчого в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке виявлено та вилучено 29.11.2017 під час обшуку автомобіля марки «LandRover» моделі «RangeRover», чорного кольору, 2010 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває в користуванні ОСОБА_8 , посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.
14.02.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання слідчого було відмовлено, з посиланням на те, що внесене органом досудового розслідування клопотання про арешт майна подано до суду з порушенням строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
При цьому, згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої її було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів провадження обшук, в ході якого було вилучено вказане у клопотанні майно, проведено 29.11.2017 року, а клопотання про арешт майна подано до суду 09.02.2018 року, тобто з пропущенням строку визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України. Як правильно зауважив в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку надані матеріали не містять.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, ретельно дослідивши надані матеріали, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, відмовив у накладенні арешту на майно зазначеного у клопотанні слідчого, а тому вимоги апелянта щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного судового рішення, слід визнати непереконливими.
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1422 /2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1