У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я

12.09.2018 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської обл. обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000205 від 19.04.2018р. на

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добряни, Городоцького р-ну, Львівської обл., українця, гр-на України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судженого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого на АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 121 КК України, суд -

в с т а н о в и в :

ухвалою Городоцького районного суду Львівської обл. від 20.07.2018р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 17.09.2018р. включно.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики, які слугували підставою до обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, може продовжити злочинну діяльність, переховуватись від суду, що у провадженні не допитано усіх свідків, а отже, що він може незаконно впливати на них, з метою зміни показів, що завершити розгляд провадження до 17.09.2018р. неможливо.

Захисник висловився на відмову у задоволенні клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покликаючись на необгрунтованість доводів прокурора щодо наявності ризиків до тримання обвинуваченого під вартою, просить про обрання підзахисному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 висловився на підтримання позиції захисника.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, вивчивши клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Стаття 2 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Згідно положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому звертається увага, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти життя та здоров`я особи, а також за злочини проти власності.

У цьому кримінальному провадженні він обвинувачується у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 121 КК України проти життя та здоров`я особи, що згідно ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

У означеному кримінальному провадженні ще не допитані усі свідки.

Із поданої до суду 10.08.2018р. заяви свідка ОСОБА_6 убачається, що вона боїться впливу обвинуваченого ОСОБА_5 , який у минулому погрожував їй і членам її сім`ї розправою.

Поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 12.09.2018р. в судовому засіданні при допиті свідка ОСОБА_7 , теж дає підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може впливати на свідків.

Отже, є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності, може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань.

ОСОБА_5 не одружений, характеризується негативно, що з урахуванням вищенаведеного, суд розцінює як обставини, що свідчать про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не вчинить інше кримінальне правопорушення, не буде переховуватись від суду.

Таким чином, ризики, які слугували підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам, а тому тримання ОСОБА_5 під вартою є виправданим та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, що надасть можливість в розумні строки завершити судовий розгляд обвинувального акту.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 369-372 КПК України, суд -

у х в а л и в:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 10.11.2018р. включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1