АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/437/18 Справа № 200/5570/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м.Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2018 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000062 відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Миколаїв,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає
за адресою:
АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування із визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчий суддя не врахував обставин справи та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, пов`язаний із незаконним обігом психотропних речовин та його суспільну небезпечність. Вказує на те, що ОСОБА_6 перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи покарання, котре відносно нього може бути застосовано судом за ч. 2 ст. 307 КК України; може знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення по справі, оскільки наразі не зібрано всі докази по кримінальному провадженню, та останній може перешкоджати цьому; може незаконно впливати на свідків по цьому провадженню, оскільки підозрюваному відкрито матеріали досудового розслідування, котрими підтверджується підозра та наявність ризиків, із зазначенням анкетних даних осіб, присутніх при проведенні слідчих дій; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований та не має легальних засобів прибутку.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що об`єктивних доказів щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, прокурором не надано.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, при розгляді клопотання слідчого ці вимоги закону були дотримані не у повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Як слідує з матеріалів провадження, Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000062 від 11 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

29 березня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що виразилось у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 20 лютого 2018 року, з якого слідує, що гр. ОСОБА_9 було передано грошові кошти в сумі 500 грн., які передавалися для оперативної закупки наркотичних засобів, де в подальшому у останнього було вилучено поліетиленовий сліп пакет з порошкоподібною речовиною, в якому за зовнішніми ознаками знаходиться «метамфітамін», яку зі слів гр. ОСОБА_9 , йому збув ОСОБА_6 ; висновком експерта від 28 лютого 2018 року № 1/8.6/961, яким встановлено, що вилучений у гр. ОСОБА_9 сліп пакет містить психотропну речовину, обіг якої обмежено- метамфетамін.

Отже висновок слідчого судді, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про відсутність об`єктивного зв`язку підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, апеляційний суд вважає не обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що матеріалами провадження підтверджено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити, зважаючи в тому числі і на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, та усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Як слідує з матеріалів провадження за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у складі групи осіб. Зазначена обставина дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може, спілкуватися із невстановленими слідством особами, які причетні до незаконного обігу психотропних речовин, вчиняти інші дії, які перешкоджатимуть досудовому розслідуванню за допомогою засобів мобільного зв`язку, а також впливати на свідків, котрі були присутніми у якості понятих при проведенні огляду особи із залегендованими даними, після якого було проведено контроль за вчиненням злочину в формі оперативної закупки у ОСОБА_6 . Крім того, підозрюваному відкрито матеріали досудового розслідування, котрими підтверджується підозра та наявність ризиків, із зазначенням анкетних даних осіб, присутніх при проведенні слідчих дій.

Також, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення по справі, оскільки наразі не зібрано всі докази по кримінальному провадженню, та останній може перешкоджати цьому.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків в місці його проживання не встановлено, не працює, постійного джерела доходів не має, іншою суспільно корисливою працею не зайнятий, що може спонукати його до вчинення інших корисливих злочинів для отримання матеріальних цінностей, необхідних для проживання.

Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_6 у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Апеляційний суд, визначаючи розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 , бере до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, тому з урахуванням конкретних обставин кримінальних правопорушень, про які пояснив прокурор під час перегляду, даних про особу підозрюваного, те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вважає, що застава в 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка становить в розмірі 863000 грн. буде достатньою і в повній мірі гарантуватиме виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, в разі її внесення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2018 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 травня 2018 року,визначивши заставу у розмірі 863 000 грн.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі покласти на ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись кримінальне провадження, прокурора чи суду в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту в якому він фактично мешкає без дозволу прокурора, слідчого чи суду; заборонити у будь-який спосіб спілкуватися із будь-яким учасником цього кримінального провадження, крім слідчого, прокурора та захисника; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, у разі невиконання обов`язків слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду буде вирішено питання про звернення застави в дохід держави.

Підозрюваного ОСОБА_6 взяти під варту в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4