ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/6625/18 (пр. № 1кп/201/583/2018), відомості про яке 08 червня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001383, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч АР Крим, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, раніше судимого: 14 січня 2010 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі, звільненого 16 вересня 2011 року за постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2011 року на підставі п. а ст. 3 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року; 30 листопада 2012 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з річним іспитовим строком; 17 лютого 2014 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого 23 жовтня 2017 року за відбуттям строку покарання, неодруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, 04 червня 2018 року о 14.30 годині, перебуваючи в приміщенні студії балету та пілатеса «Balletera», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. С. Єфремова, 26, на стійці адміністратора побачив 2 мобільних телефони марки «Айфон 5S» та «Айфон 6S Rose Gold 64GB», які визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на таємне викрадання чужого майна, а саме мобільного телефону «Айфон 5S 16 GB», вартістю 4800 гривень 00 копійок, «Айфон 6S Rose Gold 64GB», вартістю 7 800 гривень 00 копійок, реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, крадіжку, вчиняючи злочин повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, взяв зі стійки адміністратора мобільні телефони «Айфон 5S 16 GB», вартістю 4800 гривень 00 копійок, «Айфон 6S Rose Gold 64GB», вартістю 7800 гривень 00 копійок, після чого з метою доведення свого злочинного умислу до кінця з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 12600 гривень 00 копійок.

2. Обвинувачений ОСОБА_4 08 червня 2018 року близько 01:00 години , знаходячись біля кафе «1001 ніч» за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна № 29-Г, маючи умисел на відкрите заволодіння чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинений повторно, побачив потерпілого ОСОБА_6 , особисті речі якого, обвинувачений ОСОБА_4 визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись в зазначеному місці та в зазначений час, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що його дії є відкритими для оточуючих, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, використовуючи газовий балончик зі сльозогінним газом, підбіг до потерпілого ОСОБА_6 та застосував газовий балончик зі сльозогінним газом у обличчя потерпілого, від чого останній присів на землю. Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_6 , став обшукувати останнього, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 став чинити опір. Для подолання опору потерпілого, обвинувачений ОСОБА_4 наніс два удари відкритою долонею правої руки по голові потерпілого, після чого дістав з його кишені водійське посвідчення на ім`я потерпілого, банківську стипендіальну картку «Приват Банк» синього кольору, читацький квиток на ім`я потерпілого рожевого кольору та студентський квиток на ім`я потерпілого синього кольору, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють та грошові кошти в сумі 300 гривень, таким чином, відкрито викрав вказане майно, після чого, разом з викраденим з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 300 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

-у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував завдану шкоду одному з потерпілих, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом при розгляді кримінального провадження встановлено не було.

З врахуванням викладеного, а також позицій потерпілих щодо міри покарання, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх конкретних обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого, а також обставинам, що пом`якшують покарання і відсутністю обставин, що його обтяжують, при цьому, сукупність цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з реальним його відбуттям, у зв`язку із чим, призначення обвинуваченому покарання з іспитовим строком буде необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави всі документально підтверджені витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти у залі суду.
Речові докази, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1330 від 11 червня 2018 року), а саме: чорний гаманець, у якому знаходяться речі передати за належністю його власнику; газовий металевий балончик знищити.
Речовий доказ ДВД-диск із записом з камер відеоспостереження зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 286 грн, (двісті вісімдесят шість гривень) 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1