233 № 233/1423/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000276 від 14 березня 2018 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого охоронцем ТОВ «Константа Фид», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 17 грудня 2013 року звернувся до Костянтинівського міського центру зайнятості із заявою щодо вирішення питання, пов`язаного з його працевлаштуванням та надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
В подальшому ОСОБА_4 призначено допомогу по безробіттю у розмірі мінімальної допомоги по безробіттю застрахованої особи у відповідності до ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та у період з 10 січня 2014 року по 19 вересня 2014 року останній отримав грошову допомогу у розмірі 4538,62 грн.
З метою отримання державної соціальної допомоги по безробіттю у період її нарахування, будучи офіційно попередженим про обов`язок надати повну та достовірну інформацію про себе та будучи обізнаним про те, що відповідно до Закону України «Про зайнятість населення »до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, не мають права на отримання допомоги по безробіттю, 10 січня 2014 року ОСОБА_4 , будучи офіційно попередженим про обов`язок надати повну та достовірну інформацію про себе та своє працевлаштування, у порушення ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», не надав відомостей про його відношення до зайнятого населення: а саме про укладення цивільно-правового договору від 10 січня 2014 року з підприємством ТОВ «Сантехремонт», згідно якого в період з 10 січня 2014 року по 31 січня 2014 року ОСОБА_4 виконував роботи та отримував грошові кошти відповідно до умов договору.
Тобто ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою отримання державної соціальної допомоги по безробіттю, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок бюджетних коштів, усвідомлюючи незаконність своїх дій, не повідомив Костянтинівський міський центр зайнятості про своє відношення до зайнятого населення, тобто фактично приховав відомості, які мають бути повідомлені з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді державної соціальної допомоги по безробіттю шляхом обману.
В період перебування на обліку в Костянтинівському міському центрі зайнятості з 10 січня 2014 року по 19 вересня 2014 року ОСОБА_4 одночасно був працевлаштованою особою відповідно до цивільно-правового договору від 10 січня 2014 року.
Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов`язана повідомити про це державну службу зайнятості.
Достовірно знаючи вказані вимоги закону про те, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, у разі здійснення діяльності, спрямованої на отримання прибутку зобов`язані повідомляти про це державну службу зайнятості, шахрайським шляхом, не надавши відомості, які мають бути повідомлені до Костянтинівського міського центру зайнятості, всупереч вимогам чинного законодавства, умисно з корисливих мотивів, а саме з метою отримання допомоги по безробіттю, яка була йому виділена відповідно до наказу Костянтинівського міського центру зайнятості від 24 грудня 2013 року, заволодів грошовими коштами Державного бюджету України на загальну суму 4538,62 грн., які йому були виплачені в якості допомоги по безробіттю за період перебування на обліку в Костянтинівського міського центру зайнятості з 10 січня 2014 року по 19 вересня 2014 року.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив суду клопотання, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, оскільки він раніше засудженим не був, з моменту вчинення злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, минуло більше трьох років. Наслідки закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченому роз`яснено.

Прокурор у судовому засіданні висловила думку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Вивчивши клопотання обвинуваченого, обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та його право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, останній просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження відносно нього з вказаних підстав, вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що з дня події минули строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Крім того, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності також за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні шляхом опитування ОСОБА_4 та вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що діяння, яке поставлене в провину останньому, дійсно мало місце, діяння містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та ОСОБА_4 визнав себе винним у його вчиненні.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_4 мали місце у період часу з 10 січня 2014 року по 19 вересня 2014 року.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, минуло понад три роки, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_4 наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, крім того обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Обставин, які б виключали звільнення обвинувачуваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, та закриття даного кримінального провадження щодо неї у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 369 КПК України, -

у х в а л и в :
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000276 від 14 березня 2018 року) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: заяву від 17 грудня 2013 року; заяву від 24 грудня 2013 року; персональну картку на ім`я ОСОБА_4 з двома додатками; витяг з наказів від 23 вересня 2014 року; акт № 182 від 30 вересня 2014 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - повернути Костянтинівському міському центру зайнятості.

Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом 7 днів з дня її оголошення через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя