печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: ОСОБА_3 ,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність Начальника СВ Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, яка полягає у не розгляді клопотання в межах кримінального провадження № 0000392 від 24.04.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді із скаргою на бездіяльність Начальника СВ Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, яка полягає у не розгляді клопотання в межах кримінального провадження № 0000392 від 24.04.2018 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_4 на адресу СВ Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області було направлено заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000392 від 24.04.2018 року, яка, в порушення ст.. 55 КПК України, не була розглянута.

В судове засідання з`явилась особа, яка подала скаргу. Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження за скаргою повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки явка слідчого не є обов`язковою, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності слідчого бездіяльність якого оскаржується.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, здійснювалось фіксування провадження технічними засобами.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, підтримала вимоги скарги з викладених у ній підстав та просила їх задовольнити.

Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що за заявою ОСОБА_4 були внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР № 0000392 від 24.04.2018 року.

Проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 24.04.2018 року доручено слідчому підрозділу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області.

27.06.2018 року ОСОБА_4 звернувся до Начальника СВ Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області із заявою про визнання потерпілим, яка того ж дня була одержана останнім.

Як визначено у частинах 1-5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ст.. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи викладене, уповноважений слідчий СВ Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області зобов`язаний був після надходження заяви ОСОБА_4 про проведення процесуальної дії розглянути дане клопотання та за наслідками розгляду або вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки або постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Разом з тим, в порушення наведених вимог, ОСОБА_4 протягом трьох днів не повідомлено про результати розгляду заяви, а саме, не надано постанову про відмову чи часткову відмову у задоволені клопотання та не проведено процесуальну дію, зазначену в клопотанні.

Загальними засадами кримінального провадження, відповідно до ч. 1 ст.. 7 КПК України, є рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивність, проте, слідчий в судове засідання не з`явився, доказів на підтвердження розгляду заяви ОСОБА_4 слідчому судді не надав.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність Начальника СВ Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, яка полягає у не розгляді клопотання, є обґрунтованою, проте підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Отже, визнання бездіяльності незаконною виходить за межі компетенції слідчого судді, відтак в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 55, 107, 220, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність Начальника СВ Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, яка полягає у не розгляді клопотання в межах кримінального провадження № 0000392 від 24.04.2018 року, задовольнити частково.

Зобов`язати Начальника СВ Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 24.04.2018 року, розглянути заяву ОСОБА_4 від 27.06.2018 року про залучення в якості потерпілого та повідомити ОСОБА_4 про результати розгляду.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1