АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1294/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 646/7531/17
Категорія: ч.2 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001573 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, що фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.05.2010 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 до позбавлення волі строком на 3 роки; 12.03.2013 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № 1637 від 31.08.2017 року у сумі 989,60 грн.
Долю речових доказів суд вирішив відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_7 будучи судимим за вчинення кримінального правопорушення (злочину) у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а саме: 05.05.2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 307; ч.2 ст. 309 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знов, повторно, вчинив умисне кримінальне правопорушення (злочин) у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за таких обставин.
Так, ОСОБА_7 , заздалегідь придбавши в невстановленому місці на «Кінному ринку» інгредієнти, необхідні для виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу - концентрату з макової соломи, 21.07.2017, близько 17.00 години, маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, повторно, з метою особистого вживання, перебуваючи на ділянці місцевості, розташованій неподалік від будинку №25 по вулиці Греківська у м. Харкові, з наявних у нього інгредієнтів, кустарним способом незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, частину якого, він вжив шляхом ін`єкції, а решту рідини у кількості 400 мл. помістив у пластикову пляшку ємністю 500 мл. та медичний шприц ємністю 5 мл. рідину об`ємом - 1,2 мл.
Після цього, ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку №25 по вулиці Греківська у м. Харкові, з сумкою чорного кольору в руках був зупинений працівниками поліції, на підставі повідомлення служби «102», так як у вказаній сумці знаходилась полімерна пляшка з рідиною коричневого кольору з різким хімічним запахом.
У подальшому, 21.07.2017 в ході проведення огляду в період часу з 18.05 год. до 18.30 год. за участю ОСОБА_7 слідчим у присутності двох понятих із сумки ОСОБА_7 було вилучено пластикову пляшку об`ємом 500 мл. в якій в середині знаходилася рідина бурого кольору в кількості 400 мл., яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів № 1843 від 18.10.2017, є особливо небезпечним наркотичним засобом - концентрат з макової соломи, маса якого в перерахунку на суху речовину, становить 1,8800 грам та медичний шприц ємністю 5 мл, в якому в середині знаходилась рідина бурого кольору об`ємом 1,2 мл., яка згідно висновку експерта № 1843 від 18.10.2017, є особливо небезпечним наркотичним засобом - концентрат з макової соломи, загальною масою в перерахунку на суху речовину становить 0,0401 грам, яку він умисно зберігав, без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями порушив вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», а саме незаконно виготовив та зберігав без мети збуту концентрат з макової соломи, що віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року.

В апеляційній скарзі, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені вироком, обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок районного суду в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з його суворістю, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, тобто із застосуванням норм ст.ст.75, 76 КК України. Свою апеляційну вимогу апелянт обґрунтовує тим, що він повністю визнав вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся, допомагав встановленню істини по справі, зробив для себе певні висновки, перестав бути суспільно небезпечною особою, а також має поганий стан здоров`я та потребує лікування.

Прокурор, на підставі ст. 403 КПК України, до початку судового розгляду в суді апеляційної інстанції відмовився від поданої ним апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, а також заперечення прокурора, що вважав оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Учасники кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу.
Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочину, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого за ст. ч.2 ст. 309 КК України у апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 призначено покарання за незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України, в межах безальтернативної санкції ч.2 ст.309 КК України, у мінімальному розмірі - у виді позбавлення волі на строк 2 роки, в умовах його реального відбування. При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення не лише ступенем тяжкості вчинених злочинів, але визнав та об`єктивно врахував обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття, і декілька обставин, що обтяжують покарання, вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння та рецидив злочинів, а також взявши до уваги відомості, що характеризують обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, мешкає у м. Харкові без офіційної реєстрації, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
Поряд з цим, твердження у апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки за злочин, пов`язаний з незаконним виготовленням, зберіганням наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно, не відповідає внаслідок суворості ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, - колегія суддів вважає необґрунтованими і дійшла висновку про те, що при призначені покарання, суд у повній мірі врахував вимоги кримінального закону, що містяться у нормах ст.ст. 65, 66 КК України, а саме додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також врахував дані про особу обвинуваченого. При цьому судом належно враховано, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, тобто судове рішення повинно виконувати функцію загальної та особистої превенції.
Колегія суддів, також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з урахуванням ступеню тяжкості злочину, в сукупності з негативними даними про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, свідчить про стійку антисоціальну поведінку ОСОБА_7 , внаслідок чого підстав для застосування норм ст.ст.75, 75 КК України або пом`якшення призначеного покарання на підставі ст. 69 КК України - не вбачається. З приводу тверджень апелянта того, що він повністю розкаявся у скоєному та втратив суспільну небезпечність, колегія суддів дійшла висновку, що такі доводи ОСОБА_7 не можуть зменшувати його відповідальність за скоєне. Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, у мінімальних межах, що встановлені санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, а звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі норм ст.ст.75, 76 КК України - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети щодо його виправлення. Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Крім того, колегія суддів не може погодитися з апеляційними доводами, які ОСОБА_7 надавав під час апеляційного розгляду, щодо наявності хворобливого стану здоров`я, як підстави для звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки обвинуваченим не надано відомостей щодо неможливості його відбуття покарання в умовах ізоляції від суспільства. Разом з цим, обвинувачений в подальшому не позбавлений процесуального права та можливості звернутися до адміністрації установи виконання покарань з відповідним клопотанням щодо відповідного медичного обстеження з метою встановлення певних підстав звільнення його від відбування покарання за хворобою, яка перешкоджає відбуттю покарання.
Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість пом`якшення призначеного покарання, з урахуванням наведених ним доводів, належить вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер, тобто наведені доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання за умисний злочин середньої тяжкості, що вчинений обвинуваченим.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається. Тому судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції слушно визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Керуючись ст.ст. 404; 405; 407 ч. 1 п. 2; 418; 419; 421 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня отримання ним копії повного тексту судового рішення.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4