УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчого слідчої групи старшого слідчого з ОВС 6-го ВРКП СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_2 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 05.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191; 2 ст. 205; ч. 3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14.08.2018 року в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС 6-го ВРКП СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_2 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 05.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191; 2 ст. 205; ч. 3 ст. 212 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як визначено ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майно до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Разом із тим, аналізуючи норми ч. 2 ст. 64-2 КПК України, приходжу до висновку про те, що з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Так, у даному кримінальному провадженні №0000160 ОСОБА_4 який є власником тимчасово вилученого майна про накладення арешту на яке порушується питання у даному клопотанні не повідомлено про підозру, однак питання про арешт майна третьої особи ініційоване слідчим, а не прокурором.
Враховуючи, те що у даному клопотанні порушення питання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно третьої особи, з таким клопотанням має право звернутись лише прокурор.
Крім того, слід звернути увагу й на те, що до клопотання не долучено даних, які б свідчили що тимчасове вилучене майно про накладення арешту на яке порушується питання у клопотанні відповідає критеріям речових доказів, зокрема можуть бути використані для доведення конкретних обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні під час розгляду справи у суді.
З огляду на наведене, клопотання підлягає поверненню прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.64, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчої групи старшого слідчого з ОВС 6-го ВРКП СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_2 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 05.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191; 2 ст. 205; ч. 3 ст. 212 КК України, повернути прокурору із встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.