Справа № 296/3305/18
У Х В А Л А
Іменем України

16 квітня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 02.03.2018 року про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Скарга обґрунтована тим, що нею 21.02.2018 року подана заява про залучення її як потерпілої до кримінального провадження № 0000035 від 30.01.2018 року, яке перебуває у провадженні слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 , за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 30.01.2018 року на втодорозі Київ-Чоп під час зіткнення автомобілів Шкода-Супер В під керуванням водія ОСОБА_5 , де вона перебувала як пасажир. Також в машині перебували на задньому сидінні чоловік та жінка. Від отриманих тілесних ушкоджень водій ОСОБА_5 і жінка, яка сиділа позаду нього, загинули на місці ДТП.

Заявник зазначила, що на момент зіткнення втратила свідомість та отримала незначні пошкодження: забої, подряпини на колінах, однак перебуваючи в шоковому стані, пережила не аби які душевні хвилювання і потрясіння. Медична допомога була надана на місці ДТП в кареті швидкої медичної допомоги.

Однак, 31.03.2018 року заявник отримала постанову від слідчого ОСОБА_4 про відмову у визнанні її потерпілою. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в ній.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень, який визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Приймаючи постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні № 0000035 від 30.01.2018 року слідчий посилався на те, що ст. 286 КК України передбачає наявність шкоди , що спричиняється життю або здоров`ю потерпілих. Кримінальна відповідальність за вказаною статтею настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Однак погодитися з таким висновком слідчого не можна, оскільки він не відповідає положенням ст. 55 КПК України та дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ст. 55 КПК України, в основі набуття фізичною особою статусу потерпілого кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не - передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Частина 5 ст.55 КПК України надає слідчому або прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим, в тому разі, якщо повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Не зважаючи на це, слідчий в порушення вказаних вище вимог ст. 55 КПК України, незаконно відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілою, оскільки останній були завдані тілесні ушкодження хоча і легкі, а також завдана моральна шкода, чим порушив її законні права та інтереси та безпідставно усунув від участі у кримінальному провадженні, а тому постанова про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.

При цьому, статус потерпілого набувається з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення автоматично, а тому у заявника виникли відповідні права і обов`язки відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, однак, враховуючи, що такий статус заявника слідчим не визнається, слідчий суддя вважає, що права заявника підлягають захисту шляхом зобов`язання слідчого залучити ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити..

Скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 02.03.2018 року про відмову у заявленому клопотанні.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_4 залучити ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як потерпілу.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1