ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1432/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000285 від 19.03.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2018 р. на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні.
Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки на його думку він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підсудний Дарницькому районному суду м. Києва та підстав для закриття чи зупинення провадження немає.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали думку прокурора щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Вирішуючи питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, перевіривши виключно зміст обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Дослідженням змісту обвинувального акту, були встановлені певні недоліки, які ускладнюють подальше розуміння сторонам кримінального провадження і суду конкретного змісту цього обвинувачення та унеможливлюють подальше призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Так, в обвинувальному акті як у викладі фактичних обставин злочину, так і у формулюванні обвинувачення зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення інкримінованих йому дій являвся директором КП «Познаки-Інвест», найменування якого змінено на КП «Познаки-Інвест-УКБ». Далі за текстом найменування цієї юридичної особи зазначається як КП «Позняки-Інвест-УКБ», КП «Позянки-Інвест». /а.с.2, 5, 33/. В подальшому в тексті обвинувального акту вказані найменування підприємства чергуються. Враховуючи очевидні помилки написанні найменування юридичної особи, суд вважає цю обставину суттєвим недоліком, оскільки з обвинувального акту неможливо встановити службовою особою якого саме підприємства був ОСОБА_5 . Крім того, суд враховує, що в обвинувальному акті зазначено, що найменування підприємства було змінено рішенням Київської міської ради на КП «Позняки-Інвест-УКБ» лише 06.10.2011 р., однак в тексті обвинувального акту зазначено про вчинення певних правочинів, які укладені ОСОБА_5 вже після 06.10.2011 р., тобто зміни найменування підприємства, однак ці правочини були укладені ОСОБА_5 , як директором КП «Позянки-Інвест», а не КП «Позняки-Інвест-УКБ».
Крім того, в обвинувальному акті невірно зазначена дата укладення додаткової угоди № 1 до договору підряду № 137/11 від 07.06.2011 р. між КП «Позянки-Інвест» та ТОВ «Білтек», а саме 02.11.2012 р., тоді як додаткова угода № 2 до цього ж договору та між тими сами сторонами була укладена 10.11.2011 р., тобто на рік раніше.
Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що 26.10.2012 р. між КП «Позянки-Інвест» та ТОВ «Білтек» було укладено додаткову угоду № 5 до договору підряду № 137/11 від 07.06.2011 р., проте далі за текстом зазначено, що 29.03.2013 р., 13.12.2013 р. ці ж сторони уклали інші додаткові угоди до того самого договору підряду, але з тим же самим порядковим номером «5» /а.с.8/.
Такі самі неузгодженості встановлені і при взаємовідносинах КП «Позянки-Інвест» та ТОВ «БМК-15», а саме зазначено, що 20.11.2013 р. між КП «Позянки-Інвест» та ТОВ «БМК-15» було укладено додаткову угоду до договору підряду № 05/13-БР від 18.06.2013 р., проте далі за текстом зазначено, що 16.12.2013 р. ці ж сторони уклали додаткову угоду, але с тим же самим порядковим номером «3» /а.с.21/.
На зазначені недоліки було звернуто увагу в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2018 р., якою було відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 та вказано про необхідність в подальшому усунути зазначені недоліки. Проте зазначені недоліки прокурором не були усунені, чого не заперечував в судовому засіданні прокурор, який пояснив, що на відсутність недоліків обвинувального акту вказала Генеральна прокуратура України після витребування та перевірки матеріалів провадження, а тому підстав для виконання ухвали суду в цій частині прокурор не вбачав.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає КПК України.
Враховуючи викладене суд позбавлений можливості розглянути клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття відносно ОСОБА_5 кримінальної справи та застосування Закону України «Про амністію у 2016 р.» у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, ч.3 ст. 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000285 від 19.03.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1