Справа № 372/2875/18
Провадження 1-кс-1265/18
ухвала
Іменем України

26 вересня 2018 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського відділу ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000953 від 20.09.2018 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України, яке погоджено начальником Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, 20.09.2018 року на лінію 102 до Обухівського ВП ГУНП в Київській області, надійшло повідомлення від оперуповноваженого УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи незаконно видобувають пісок та складують його на території, що знаходиться в Київській області, Обухівському районі с. Трипілля вул. Франка.

20.09.2018 року відомості про кримінальне правопорушення, за повідомленням ОСОБА_5 про незаконне складування піску в Київській області, Обухівському районі с. Трипілля вул. Франка, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000953 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України.

20.09.2018 року в ході проведення огляду земельної ділянки за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Трипілля, вул. Франка кадастровий номер якої :06:001:0002 було виявлено плав кран та баржу з бортовим номером Р-791 яка належить підприємству ПАТ «Кременчуцький Річковий Порт» та піщану суміш невідомого походження яка розміщувалася на вказаній земельній ділянці.

Крім цього встановлено, що земельна ділянка яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Трипілля, вул. Франка кадастровий номер якої :06:001:0002 належить на право власності Трипільській сільській раді та перебуває в постійному користуванні підприємства КСП «ОРІЯ» цільове призначення вказаної ділянки для сільськогосподарського призначення, для розміщення виробничої бази по вирощуванню риби та до земельної ділянки застосовується обмеження, а саме санітарно-захисна зона навколо об`єкта, прибережні захисні смуги вздовж річок навколо водойм та на островах.

Також встановлено, що на вказаній земельній ділянці здійснює свою господарську діяльність підприємство ТОВ «Трипільське Дніпро» зареєстроване за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Жовтнева, 30-А по реалізації річкового піску наступним підприємствам, а саме: ТОВ "АЕРОК" , ТОВ "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН КВАДРА" , ТОВ "Основа-Бетон" , ТОВ "ТОГО" , ТОВ Євро Транс Буд , ТОВ «ТОРГБК «Будівельник» , ТОВ "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" .

Також встановлено, що послуги по завантаженню річкового піску на автомобільний транспорт навантажувачем та послуг з перевалки піску річкового надаються підприємству ТОВ «Трипільське Дніпро» підприємством КСП «ОРІЯ» .

Згідно зі ст. 4,89 Водного кодексу України, ст. 58, 61 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі зайняті, зокрема, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. При цьому прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, у прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема, розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідромеханічних та лінійних), у тому числі без відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88, ч. 2 ст. 89 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності.

За правилами ст. 59 Земельного кодексу України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Однак громадяни та юридичні особи за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно одержувати у власність лише замкнені природні водойми (загальна площа до 3 гектарів).

Натомість землі водного фонду можуть передаватись цим суб`єктам тільки на умовах оренди для визначення законом потреб.

Положеннями ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України передбачено, що з земель водного фонду можуть передаватися земельні ділянки для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Стаття 325 Цивільного кодексу передбачає, що суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

2. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

3. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи.

Тобто згідно п. 2 ч. 3 ст. 325 Цивільного кодексу України законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної або юридичної особи.

Статтею 84 Земельного кодексу України встановлено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно ч.3 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Конституція України (ст. 13,14) визначає, що земля водні ресурси є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Положення частини 1 ст. 83, ч. 1 ст. 84, ст. 122 Земельного Кодексу України ст. 1,2,6,10 Закону України від 21.05.1997 «Про місцеве самоврядування в Україні» земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, водні ресурси є об`єктами права власності українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власності від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що згідно пункту третього частини другої статті 167 КПК України земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0002 яка належить на праві власності Трипільській сільській раді та перебуває в постійному користуванні підприємства КСП «ОРІЯ» код ЄДРПОУ 19419204 є предметом кримінального правопорушення та одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз в тому числі судово-оціночної експертизи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок вказаного кримінального правопорушення, запобігання можливості, передачі, відчуження на зазначене майно, а саме :06:001:0002 яка належить на праві власності Трипільській сільській раді та перебуває в постійному користуванні підприємства КСП «ОРІЯ» необхідно накласти арешт.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно ч. 2 ст. 172 КПК України просить розглянути дане клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, без повідомлення власника майна, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна та унеможливлення його відчуження, використання, переоформлення.

Слідчий Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що слідчим Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000953, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України, щодо добування піску невідомими особами.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідності такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

Слідчий ОСОБА_3 , який звернувся з клопотання про арешт майна в судове засідання не з`явився та не доводив слідчому судді необхідність арешту зазначеної в клопотанні земельної ділянки та наявність відповідних ризиків.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя не вбачає наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0002, вказана в клопотанні слідчого в кримінальному провадженні №0000953 від 20.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.239-2 КК України, є предметом кримінального правопорушення та одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчим не доведено необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0002, а в матеріалах справи відсутні будь які докази того, що майно може бути певним чином приховано, знищено, зіпсовано, втрачено, передано, перереєстровано чи відчужено.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
До клопотання не надано доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, на причетність Трипільської сільської ради та КСП «ОРІЯ» до вчинення будь-якого кримінального правопорушення, доданий до клопотання Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не містить відповідних відомостей, а також, не наведено належного обґрунтування необхідності арешту майна, спів розмірності права власності завданням кримінального провадження та не зазначено наслідки арешту майна для інших осіб. Крім того, у кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру у вчинені кримінального провапорушення жодній особі, відсутні належні докази вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами Трипільської сільської ради та КСП «ОРІЯ», а відтак, на неї не може бути накладено арешт з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У відповідності до положень ст.173 КПК України,слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є необґрунтованим та безпідставним, оскільки ним не доведено необхідність його задоволення, в матеріалах клопотання відсутні достатні та переконливі докази, що майно може бути певним чином приховано, знищено, зіпсовано, передано чи відчужено. Наведені слідчим обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту, іншої мети ініціатором клопотання не зазначено та не доведено доданими до клопотання матеріалами наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 170 КПК України. З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави накладення арешту відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволені клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0002 в кримінальному провадженні №0000953 від 20.09.2018 року - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1